Druhá periodická správa Slovenskej republiky k Medzinárodnému paktu o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach

Všeobecná časť

Úvod

1. Slovenská republika je zmluvnou stranou Medzinárodného paktu o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach, ktorý bol podpísaný v mene Československej socialistickej republiky 7. októbra 1968. V dôsledku sukcesie po Českej a Slovenskej Federatívnej Republike (predtým Československej socialistickej republike/Československej republike) sa Slovenská republika  stala zmluvnou stranou tohto dohovoru 28. mája 1993 so spätnou účinnosťou od 1. januára 1993. 

2. Slovenská republika ako zmluvná strana Medzinárodného paktu o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach v zmysle článku 16 a 17 paktu predkladá Výboru pre hospodárske, sociálne a kultúrne práva správy o implementácii paktu. Svoju východiskovú správu  predložila v roku 2001 (E/1990/5/Add.49). 

3. V súčasnosti Slovenská republika predkladá druhú periodickú správu k Medzinárodnému paktu o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach (ďalej len „správa“). Správa obsahuje informácie o opatreniach a o pokroku dosiahnutom pri dodržiavaní práv uznaných v tomto pakte, a to za obdobie rokov 2002 až 2008. 

4. Správu vypracovalo Ministerstvo zahraničných vecí Slovenská republika v spolupráci s vecne príslušnými rezortmi na základe všeobecných usmernení Výboru pre hospodárske, sociálne a kultúrne práva obsahujúcich odporúčania, ktoré majú byť zohľadnené v obsahu a forme jednotlivých periodických správ (E/C.12/1991/1) a v súlade s konkrétnymi odporúčaniami záverečného stanoviska výboru, ktoré boli prijaté 29. novembra 2002 po posúdení východiskovej správy Slovenskej republiky (E/C.12/1/Add.81).

Osobitná časť

Článok 2

Zaručenie práv bez diskriminácie

5. Slovenská republika predložila v júni 2008 Výboru OSN pre odstránenie všetkých foriem rasovej diskriminácie svoju šiestu, siedmu a ôsmu periodickú správu k Dohovoru o odstránení všetkých foriem rasovej diskriminácie. V spomínanej správe sú bližšie rozpracované opatrenia prijaté s cieľom odstránenia akejkoľvek formy diskriminácie na území Slovenskej republiky.

6. Zákon č. 365/2004  Z. z. o rovnakom zaobchádzaní v niektorých oblastiach a o ochrane pred diskrimináciou a o zmene a doplnení niektorých zákonov (ďalej len „antidiskriminačný zákon“) bol schválený Národnou radou Slovenskej republiky dňa 20. mája 2004 s účinnosťou od 1. júla 2004. Pri príprave a schvaľovaní antidiskriminačného zákona sa vychádzalo, popri sekundárnych prameňoch práva Európskych spoločenstiev, aj zo skutočnosti, že rovnosť všetkých ľudí pred zákonom a zákaz diskriminácie, tak ako je uvedený v medzinárodnoprávnych dokumentoch OSN a Európskom dohovore o ochrane ľudských práv a základných slobôd, je jednou zo základných zásad právneho štátu a je neodmysliteľnou súčasťou každého demokratického právneho poriadku. Rovnosť pred zákonom je základnou premisou každého právneho systému, ktorý uznáva ľudské práva a slobody.

7. Keďže už pred prijatím antidiskriminačného zákona množstvo platných právnych predpisov obsahovalo tzv. antidiskriminačné ustanovenia, súčasne s vytvorením antidiskriminačného zákona boli schválené novely dvadsiatich obsahovo súvisiacich právnych predpisov (pozri prílohu č. 1 (články II.-XXII antidiskriminačného zákona)). 

8. Účelom antidiskriminačného zákona je zabezpečiť subjektom práva takú ochranu proti všetkým formám diskriminácie, ktorá poškodeným obetiam zaručí možnosť domáhať sa adekvátnej a efektívnej súdnej ochrany vrátane náhrady škody a nemajetkovej ujmy. Zákon konkretizuje obsah ustanovení o rovnosti a nediskriminácii, ktoré sú zakotvené v Ústave Slovenskej republiky a v niektorých medzinárodných zmluvách, ktorými je Slovenská republika viazaná. Antidiskriminačný zákon obsahuje všeobecnú úpravu zákazu diskriminácie v oblasti sociálneho zabezpečenia, zdravotnej starostlivosti, poskytovaní služieb a  tovarov, vo vzdelávaní (§ 5) a v pracovnoprávnych vzťahoch a obdobných právnych vzťahoch (§ 6). 

9. V Slovenskej republike  úlohu jedinej  špecializovanej  inštitúcie pre posudzovanie dodržiavania zásady rovnakého zaobchádzania na základe antidiskriminačného zákona vykonáva Slovenské národné stredisko pre ľudské práva. 

10. Súčasne sa v pôvodnom antidiskriminačnom zákone zaviedla možnosť prijímať osobitné vyrovnávacie opatrenia (§ 8 ods. 8) na zabránenie znevýhodnenia súvisiaceho s rasovým alebo etnickým pôvodom. Prijatie takejto úpravy vychádzalo z článku 5 smernice 2000/43/ES, ktorý umožňuje členským štátom využiť tzv. „pozitívnu akciu“. 

11. V súvislosti s predmetným ustanovením (§ 8 ods. 8 pôvodného antidiskriminačného zákona) bol 14. októbra 2004 podaný návrh na začatie konania pred Ústavným súdom Slovenskej republiky pre jeho nesúlad s Ústavou Slovenskej republiky podľa článku 125 ods. 1 písm. a) Ústavy. Predmetné ustanovenie antidiskriminačného zákona znelo: „Na zabezpečenie rovnosti príležitostí v praxi a dodržiavania zásady rovnakého zaobchádzania možno prijať osobitné vyrovnávacie opatrenie na zabránenie znevýhodnenia súvisiaceho s rasovým pôvodom alebo etnickým pôvodom“. Podľa rozhodnutia Ústavného súdu však predmetné ustanovenie nebolo v súlade s článkom 1 ods. 1 a s článkom 12 ods. 1 prvou vetou a ods. 2 Ústavy. Podľa názoru Ústavného súdu napadnuté ustanovenie neobsahovalo aspekt dočasnosti, rámcové vymedzenie metód na dosiahnutie určeného cieľa, dovolený predmet vyrovnávacích opatrení a kritériá na vymedzenie ich obsahu. Dňom uverejnenia nálezu Ústavného súdu v Zbierke zákonov Slovenskej republiky predmetné ustanovenie stratilo účinnosť a následne uplynutím 6-mesačnej lehoty aj platnosť.

12. Na základe formálnych oznámení Komisie Európskych spoločenstiev, ktorými sa namietala neúplná a nesprávna transpozícia smernice Rady 2000/43/ES a smernice Rady 2000/78/ES, sa uskutočnila novelizácia antidiskriminačného zákona. 

13. Ďalšia novelizácia antidiskriminačného zákona sa predkladala z viacerých dôvodov. Predovšetkým to bola skutočnosť, že podľa článku 17 smernice Rady 2004/113/ES boli členské štáty povinné transponovať túto smernicu do vnútroštátnych právnych predpisov v termíne do 21. decembra 2007. Hlavným cieľom tejto novelizácie bolo rozšírenie ochrany pred diskrimináciou. Preto boli navrhnuté aj zmeny v systematike zákona v spojení s úpravou viacerých jeho ustanovení. Navrhované zmeny prispeli k zvýšeniu právnej istoty.

14. Ostatná novela antidiskriminačného zákona   rozšírila úlohy Slovenského národného strediska pre ľudské práva o  vykonávanie nezávislého zisťovania týkajúceho sa diskriminácie,  vypracovávanie a uverejňovanie správ a odporúčaní o otázkach súvisiacich s diskrimináciou ako aj monitoring správ predkladaných stredisku štátnymi orgánmi  k opodstatnenosti  ďalšieho trvania dočasných vyrovnávacích opatrení . 

15. Antidiskriminačný zákon ďalej zaviedol definície jednotlivých foriem diskriminácie ako: priama diskriminácia, nepriama diskriminácia, obťažovanie a neoprávnený postih vrátane nabádania alebo pokynu na diskrimináciu a zaviedol definíciu diskriminácie právnickej osoby (§ 2a ods. 9), na ktorej základe  sa právnická osoba môže stať obeťou diskriminácie, ak ide o nedodržanie zásady rovnakého zaobchádzania vo vzťahu k tejto osobe, ak ide o jej členov, spoločníkov, akcionárov, členov jej orgánov, jej zamestnancov, osôb konajúcich v jej mene alebo osôb, v ktorých mene koná táto právnická osoba (§ 2 ods. 1).
 
16. Novelou antidiskriminačného zákona sa zaviedla definícia sexuálneho obťažovania (§ 2 ods. 5) a došlo  k rozšíreniu dôvodov diskriminácie vo všetkých oblastiach vecnej pôsobnosti zákona, teda nielen v oblasti pracovnoprávnych a obdobných právnych vzťahov, ale aj v oblasti sociálneho zabezpečenia, zdravotnej starostlivosti, poskytovania tovarov a služieb, ako aj vzdelávaní (§ 2a ods. 11).

17. Pôvodný antidiskriminačný zákon umožňoval neaplikovanie zásady rovnakého zaobchádzania v prípade, že „by jej dodržanie v konkrétnom prípade bolo alebo mohlo byť v rozpore s opatreniami ustanovenými osobitnými predpismi“. Na základe súčasne platného právneho stavu s účinnosťou od 1. apríla 2008 je „každý povinný dodržiavať zásadu rovnakého zaobchádzania v oblasti pracovnoprávnych a obdobných právnych vzťahov, sociálneho zabezpečenia, zdravotnej starostlivosti, poskytovania tovarov a služieb a vo vzdelávaní“ (§ 3 ods. 1). 

18. Na základe novelizácie antidiskriminačného zákona sa tento zákon vzťahuje aj na občanov členských štátov Európskej únie, štátu, ktorý je zmluvnou stranou Dohody o Európskom hospodárskom priestore a Švajčiarskej konfederácie, osôb bez štátnej príslušnosti a ich rodinných príslušníkov (§ 4 ods. 1).   

19. Novela antidiskriminačného zákona zaviedla tzv. dočasné vyrovnávacie opatrenia (§ 8), ktoré môžu byť prijaté, ak existuje preukázateľná nerovnosť. Cieľom opatrení je zníženie alebo odstránenie tejto nerovnosti a sú primerané a nevyhnutné na dosiahnutie stanoveného cieľa. Súčasne sa vymedzil okruh subjektov oprávnených takéto opatrenia prijímať a zákon zároveň demonštratívne vymedzuje tieto dočasné opatrenia. Dočasné vyrovnávacie opatrenia je možné prijímať len v oblastiach uvedených v antidiskriminačnom zákone, pričom orgány štátnej správy sú povinné ukončiť ich vykonávanie po dosiahnutí stanoveného cieľa. Súčasne sa stanovilo, že dočasné vyrovnávacie opatrenia je možné prijímať len v oblastiach uvedených v antidiskriminačnom zákone a tieto opatrenia môžu trvať len do času odstránenia nerovnosti, ktorá viedla k ich prijatiu.

20. Pri príprave návrhu antidiskriminačného zákona, ktorý sa dotýkal oblasti dočasných vyrovnávacích opatrení, sa do úvahy vzali ustanovenia Medzinárodného paktu o občianskych a politických právach, ako aj Medzinárodného dohovoru o odstránení všetkých foriem rasovej diskriminácie, ktorý v článku 2 ods. 2 nabáda zmluvné štáty na prijatie dočasných osobitných opatrení s cieľom zaručiť plné a rovnaké používanie ľudských práv a základných slobôd. Súčasne sa pri právnej úprave dočasných vyrovnávacích opatrení prihliadalo na príslušné ustanovenia Ústavy, ako aj nález Ústavného súdu týkajúci sa už zrušeného § 8 ods. 8, ktorý upravoval vyrovnávacie opatrenia. 

Rozvojová spolupráca

21. Slovenská republika je aktívnym členov komunity darcov. Je členom klubov najvyspelejších krajín sveta – Európskej únie a Organizácie pre ekonomickú spoluprácu a rozvoj. Ako nastupujúci („emerging“) donor Slovensko na seba berie adekvátnu časť zodpovednosti za riešenie globálnych problémov, akými sú chudoba, smrteľné choroby, hladomor či ničenie životného prostredia. Jedinečná skúsenosť z transformácie spoločnosti a prechodu na trhovú ekonomiku, ktorou Slovensko prešlo, predstavuje komparatívnu výhodu v porovnaní s tradičnými donormi.

22. Národným koordinátorom poskytovania oficiálnej rozvojovej pomoci Slovenskej republiky je Ministerstvo zahraničných vecí Slovenskej republiky. Od roku 2003 Slovensko poskytuje dvojstranné programy a projekty v rozvojových krajinách na základe Strednodobej stratégie oficiálnej rozvojovej pomoci Slovenskej republiky na roky 2003 - 2008. Praktickým výsledkom doterajšej činnosti je 230 realizovaných rozvojových projektov v hodnote viac ako 700 mil. Sk.

23. Pomoc je geograficky orientovaná najmä na Srbskú republiku a Čiernu Horu, tzv. programové krajiny, s ktorými v roku 2007 Slovenská republika podpísala medzivládne dohody o oficiálnej rozvojovej pomoci. Ďalšími prioritnými, projektovými krajinami sú: Afganistan, Albánsko, Bielorusko, Bosna a Hercegovina, Kambodža, Kazachstan, Keňa, Kirgizsko, Macedónsko (FYROM), Mongolsko, Mozambik, Tadžikistan, Ukrajina, Uzbekistan a Sudán.

24. Pre programové krajiny sú určené špecifické sektorové priority: rozvoj občianskej spoločnosti, sociálne oživenie a regionálny rozvoj, rekonštrukcia miestnej infraštruktúry a jej rozvoj a pomoc pri integrácii do medzinárodných zoskupení a organizácií. Projekty v projektových krajinách sú sektorovo zamerané najmä na budovanie demokratických inštitúcií a trhového prostredia, technickej a sociálnej infraštruktúry, pôdohospodárstvo, potravinovú bezpečnosť, ochranu životného prostredia a využívanie nerastných surovín.

25. V roku 2007 Slovenská republika dobudovala inštitucionálno-právny systém poskytovania oficiálnej rozvojovej pomoci. Minister zahraničných vecí  k 1. januáru 2007 zriadil Slovenskú agentúru pre medzinárodnú rozvojovú pomoc. Poskytovanie slovenskej rozvojovej pomoci upravuje zákon č. 617/2007 Z. z. o oficiálnej rozvojovej pomoci, ktorý  nadobudol účinnosť 1. februára 2008.

26. Ministerstvo zahraničných vecí pripravuje novú Strednodobú stratégiu oficiálnej rozvojovej pomoci na roky 2009 - 2013, ktorá napomôže väčšiu efektivitu. 

27. Medzi realizátormi projektov sú významne zastúpené slovenské mimovládne (rozvojové) organizácie. Projektová podpora Slovenskej republiky je však určená aj pre podnikateľský sektor, štátne inštitúcie i samosprávy.

28. Slovenská rozvojová pomoc (ODA) dosiahla v roku 2006 celkovú hodnotu 1 638 mil. Sk, čo predstavuje 0,01 % pomeru ODA/ HND (hrubý národný dôchodok) a v roku 2007 hodnotu 1 652 mil. Sk, čo predstavuje 0, 09 % pomeru ODA/HND.

29. Jedným z cieľov ODA podľa zákona o oficiálnej rozvojovej pomoci, je zabezpečenie mieru a bezpečnosti vo svete, najmä posilňovaním demokracie, právneho štátu, ľudských práv a dobrého spravovania verejných vecí v rozvojových krajinách. V rámci  prvej sektorovej priority Slovak Aid (budovanie demokratických inštitúcií) sú podporované aj projekty na podporu ľudských práv vrátane ekonomických, sociálnych a kultúrnych práv. Prostredníctvom projektov Slovak Aid poskytuje Slovensko know-how, ktoré získala z procesu transformácie a reforiem krajinám, ktoré prechádzajú takýmto procesom v  súčasnosti. 

30. Od roku 2004 bolo realizovaných viac ako 60 projektov Slovak Aid na podporu  demokracie a ľudských práv v krajinách ako Afganistan, Bielorusko, Bosna and Hercegovina, Keňa, Kirgizsko, Mongolsko, Čierna Hora, Mozambik, Srbsko a Ukrajina v celkovej sume              8 miliónov USD.
 
Článok 3
Rovnaké práva mužov a žien

31. Medzi základné dokumenty  na zabezpečenie rodovej rovnosti v slovenskej spoločnosti patrí Národný akčný plán pre ženy v Slovenskej republike a Koncepcia rovnosti príležitostí žien a mužov. Koncepcia identifikuje úlohy štátu a ostatných subjektov v oblastiach, kde sa rodová diskriminácia najvýraznejšie prejavuje a definuje 31 opatrení a odporúčaní na realizáciu za aktívnej participácie neštátnych subjektov. 

32. V roku 2004 bola prijatá Národná stratégia na prevenciu a elimináciu násilia páchaného na ženách a v rodinách, ktorej cieľom je vytvoriť koordinovanú a integrovanú spoluprácu všetkých relevantných aktérov pri predchádzaní vzniku násilia, zabezpečovaní rýchlej a efektívnej pomoci, efektívnom využívaní existujúcej legislatívy v praxi a vytváraní dostatočnej poznatkovej báze o násilí páchanom na ženách. Pre dôkladné napĺňanie stratégie vláda Slovenskej republiky schválila Národný akčný plán na prevenciu a elimináciu násilia páchaného na ženách na roky 2005 - 2008.  Plnenie Národného akčného plánu na prevenciu a elimináciu násilia páchaného na ženách bolo monitorované v rokoch 2007 a 2008, v roku 2008 bude pripravený nový akčný plán na roky 2009 - 2012. V roku 2008 bude zároveň pripravený nový koncepčný dokument k problematike rodovej rovnosti – Stratégia rodovej rovnosti.

33. V sledovanom období došlo k významnej zmene v inštitucionálnom zabezpečení problematiky rovnoprávnosti žien a mužov. Na parlamentnej úrovni bola problematika rovnoprávnosti žien a mužov zaradená do agendy Výboru pre ľudské práva a národnosti, čím vznikol Výbor Národnej rady  Slovenskej republiky pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien. Tento výbor zriadil v roku 2002 Komisiu pre rovnosť príležitostí a postavenie žien v spoločnosti, ktorá je v zmysle rokovacieho poriadku poradným orgánom Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien.  Úlohou komisie bolo pripomienkovať návrhy zákonov z hľadiska rodovej rovnosti, ako aj zaoberať sa ďalšími aktuálnymi spoločenskými problémami. Po voľbách v roku 2006 sa uvedenou problematikou zaoberá Stála komisia pre rodovú rovnosť a rovnosť príležitostí Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre sociálne veci a bývanie. 

34. Na vládnej úrovni v rámci štruktúry ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny  v sledovanom období sa rodovou rovnosťou a rovnosťou príležitostí zaoberal odbor rodinnej a  rodovej politiky, ktorý sa v roku 2007 stal spolu so zvýšením jeho postavenia v rámci ministerstva odborom rodovej rovnosti a rovnosti príležitostí. 

35. Pri Rade vlády Slovenskej republiky pre prevenciu kriminality pod gesciou ministerstva vnútra  pokračovala v práci Expertná skupina pre prevenciu a elimináciu násilia na ženách a v rodinách, ktorej hlavnou náplňou boli podpora a sledovanie plnenia  Národného akčného plánu na prevenciu a elimináciu násilia páchaného na ženách na roky 2005 - 2008.

36. Vláda Slovenskej republiky sa v programovom vyhlásení zaviazala podporovať rovnoprávnosť žien a mužov ako dôležitý faktor rozvoja demokracie a realizácie ľudských práv tak, aby sa naplnili záväzky vyplývajúce z Lisabonskej stratégie, ako aj z medzinárodných zmlúv. S týmto cieľom vláda zabezpečila vytvorenie inštitucionálnych štruktúr pre uplatňovanie rodového hľadiska vo všetkých politikách a rozhodnutiach, ktoré sa prijímajú na všetkých úrovniach riadenia spoločnosti, v záujme čoho v roku 2007 vláda Slovenskej republiky schválila zriadenie Rady vlády pre rodovú rovnosť. Rada okrem iného pripravuje opatrenia smerujúce k zabezpečeniu koordinácie činností  ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy v oblasti rodovej rovnosti a zabezpečuje synergické pôsobenie týchto aktivít z vecného a časového hľadiska.

Článok 6
Právo na prácu

Zamestnanosť

37. Vývoj zamestnanosti a nezamestnanosti v Slovenskej republike za posledných 10 rokov ovplyvnili prebiehajúce transformačné procesy a ekonomické reformy. Prelomovým rokom vo vývoji celkovej zamestnanosti bol rok 2000, keď sa zastavil niekoľkoročný pokles počtu pracujúcich, ktorý začal v roku 1997. Počnúc rokom 2001 až do roku 2007 sa zamestnanosť medziročne zvyšovala o 1 % až 3,8 %, v dôsledku čoho počet pracujúcich do roku 2007 vzrástol na viac ako 2 350 tisíc osôb. V porovnaní s rokom 2001 to predstavovalo prírastok viac ako 230 tisíc osôb.   

38. Hoci na jednej strane dochádza k rastu zamestnanosti a poklesu nezamestnanosti, na druhej strane na trhu práce Slovenska pretrvávajú rodové rozdiely, rozdiely podľa veku a regionálne rozdiely. Problémom je aj dlhodobá nezamestnanosť a nesúlad medzi ponukou a dopytom po práci v niektorých odvetviach a regiónoch. 

39. Tieto nerovnováhy sa premietajú v zaostávaní Slovenska pri plnení lisabonských cieľov v oblasti zamestnanosti do roku 2010 – dosiahnuť 70 % mieru celkovej zamestnanosti, 60 % mieru zamestnanosti žien a 50 % mieru zamestnanosti starších pracovníkov. Podľa stavu za rok 2007 bola celková miera zamestnanosti v  porovnaní s cieľom nižšia o 9,3 percentuálneho bodu, miera zamestnanosti žien bola nižšia o 6,9 percentuálneho bodu a miera zamestnanosti starších bola nižšia o 14,4 percentuálneho bodu.  

Miera   zamestnanosti	Miera zamestnanosti v %	
	v EÚ
cieľ v roku 2010 	Priemer EÚ-27
rok 2007	Slovensko
rok 2007	
Celková	70 %	65,4	60,7 %	
Ženy	60 %	58,3	53,1 %	
Starší pracovníci	50 %	37,2	35,6 %	

Tab. č.1: Lisabonské ciele a stav ich plnenia v EÚ – 27 a v Slovenskej republike v roku 2007

40. V roku 2007 pokračovala tendencia rastu zamestnanosti, keď medziročné tempo rastu počtu pracujúcich podľa výberového zisťovania pracovných síl v roku 2007 dosiahlo 2,4 %. Celkový počet pracujúcich  v priemere za rok 2007 dosiahol 2 357,3 tis. osôb, pričom oproti roku 2006 sa zvýšil o 55,9 tis. osôb. 

41. Rastom zamestnanosti sa zvyšovala aj celková miera zamestnanosti osôb vo veku 15 - 64 rokov, ktorá dosahovala priemernú úroveň 60,7 % a medziročne sa zvýšila o  1,3 percentuálneho bodu. Miera zamestnanosti sa zvýšila u mužov (o 1,4 percentuálneho bodu na 68,4 %), ako aj u žien (o 1,2 percentuálneho bodu na 53,1 %).

42. Najvyššiu mieru zamestnanosti obyvateľov vo veku 15 – 64 rokov si trvalo udržuje Bratislavský kraj (70,9 % v roku 2007). Na druhej strane najnižšiu mieru zamestnanosti obyvateľov vo veku 15 - 64 rokov mal Košický kraj (52,8 % v roku 2007). V porovnaní s rokom 2006 sa miera zamestnanosti vo veku 15 - 64 rokov zvýšila vo všetkých krajoch s výnimkou Trenčianskeho, v ktorom miera zamestnanosti vo veku 15 - 64 rokov poklesla o 0,5 percentuálneho bodu.  

Nezamestnanosť

43. Pozitívne trendy vo vývoji trhu práce potvrdzujú aj údaje o nezamestnanosti. Počet nezamestnaných sa za obdobie rokov 2001 až 2007 takmer nepretržite znižoval. V roku 2007 nezamestnanosť v Slovenskej republike prvýkrát v jej histórii  klesla pod úroveň 300 tisíc osôb a oproti roku 2001 bola nižšia o viac ako 210 tisíc osôb. Táto skutočnosť sa prejavila aj v miere nezamestnanosti, ktorá poklesla z 19,2 % v roku 2001 na 11 % v roku 2007. Za osemročné obdobie to predstavovalo pokles priemerne ročne o 1,4 %. 
	
44. Podľa zistených údajov miera evidovanej nezamestnanosti dosiahla v roku 2007 v priemere úroveň 8,43 %, čo bola najnižšia úroveň od roku 1991. Koncom apríla 2008 predstavovala 7,54 %. 

45. V roku 2007 bolo v priemere 291,9 tis. nezamestnaných osôb, čo bola najnižšia úroveň počtu nezamestnaných osôb od roku 1996. Oproti predchádzajúcemu roku sa nezamestnanosť znížila o 61,5 tis. osôb. Medziročný pokles nezamestnanosti o 17,4 % sa odrazil v poklese priemernej miery nezamestnanosti (medziročne o 2,3 percentuálneho bodu), ktorá dosiahla úroveň 11 %. Jej priemerná úroveň v roku 2007 bola najnižšia od roku 1999. 

46. Špecifická miera nezamestnanosti mladých (vo veku 15 - 24 rokov) dosahovala úroveň 20,1 % a bola o 6,5 percentuálneho bodu nižšia ako v roku 2006 a o 9,1 percentuálneho bodu vyššia ako bol priemer za Slovenskú republiku (v roku 2006 bol tento rozdiel 13,3 percentuálneho bodu). 

47. Špecifická miera nezamestnanosti starších osôb (vo veku 55 - 64 rokov) dosahovala úroveň 8,2 % a bola o 1,6 percentuálneho bodu nižšia ako v roku 2006 a o 2,8 percentuálneho bodu nižšia ako priemer za Slovenskú republiku  (v roku 2006 o 3,5 percentuálneho bodu). 

48. Počet nezamestnaných poklesol vo všetkých krajoch, z toho najviac v Trnavskom kraji (o 26,4 %). Pozitívne možno hodnotiť skutočnosť, že výrazný pokles nezamestnanosti bol zaznamenaný aj v krajoch východného Slovenska (Prešov a Košice), ktoré vykazujú dlhodobo nadpriemernú úroveň nezamestnanosti.

49. Negatívom bol pretrvávajúci vysoký podiel dlhodobej nezamestnanosti, napriek tomu, že absolútny počet dlhodobo nezamestnaných, ako aj ich podiel na celkovom počte nezamestnaných medziročne poklesol. Nezamestnaní dlhšie ako 1  rok tvorili podľa údajov z výberového zisťovania pracovných síl 70,9 % z celkového priemerného počtu nezamestnaných. Tento podiel medziročne klesol o 2,2 percentuálneho bodu (z 73,1 % v roku 2006). Absolútny počet dlhodobo nezamestnaných medziročne poklesol o 50,3 tis. osôb, pričom intenzita poklesu dlhodobo nezamestnaných osôb bola dynamickejšia (o 19,9 %) ako priemerný pokles nezamestnanosti (17,2 %).

50. Vývoj nezamestnanosti podľa dĺžky nezamestnanosti poukazuje na trvalý problém s umiestňovaním do zamestnania najmä osôb, ktoré sú nezamestnané viac ako 2 roky. Tieto osoby tvorili v roku 2007 z celkového priemerného počtu nezamestnaných viac ako jeden rok 80,9 % (v roku 2006 to bolo 79 %). 

51. V dôsledku poklesu absolútneho počtu dlhodobo nezamestnaných mierne zlepšenie zaznamenala miera dlhodobej nezamestnanosti, ktorá dosiahla úroveň 7,8 % a bola o 1,9 percentuálneho bodu nižšia ako pred rokom. 

Právna úprava

52. Podľa článku 35 odsek l Ústavy každý má právo na slobodnú voľbu povolania, prípravu naň, ako aj právo podnikať a uskutočňovať inú zárobkovú činnosť. 

53.Výkon práv a povinností vyplývajúcich z pracovnoprávnych vzťahov musí byť v súlade s dobrými mravmi. Nikto nesmie tieto práva a povinnosti zneužívať na škodu druhého účastníka pracovnoprávneho vzťahu alebo spoluzamestnancov. Nikto nesmie byť na pracovisku v súvislosti s výkonom pracovnoprávnych vzťahov prenasledovaný ani inak postihovaný za to, že podá na iného zamestnanca alebo zamestnávateľa sťažnosť, žalobu alebo návrh na začatie trestného stíhania.

54. Zamestnanec má právo podať zamestnávateľovi sťažnosť v súvislosti s porušením zásady rovnakého zaobchádzania. Zamestnávateľ je povinný na sťažnosť zamestnanca bez zbytočného odkladu odpovedať, vykonať nápravu, upustiť od takého konania a odstrániť jeho následky.

55. Právne vzťahy pri vykonávaní štátnej služby upravuje zákon č. 312/2001 Z. z. o štátnej službe a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o štátnej službe“). Podľa § 3 zákona o štátnej službe každý občan Slovenskej republiky a občan iného členského štátu Európskej únie má právo vstúpiť do štátnej služby na základe spravodlivého výberového konania, ak spĺňa predpoklady ustanovené zákonom o štátnej službe a osobitnými predpismi. 

56. Obmedzenia týkajúce sa štátnej príslušnosti štátnych zamestnancov vyplývajú zo špecifickej funkcie štátnej služby a činností pri vykonávaní štátnej služby.

57. Základný pracovnoprávny predpis Zákonník práce  v článku VI. Základných zásad ustanovuje, že ženy a muži majú právo na rovnaké zaobchádzanie, ak ide o prístup k zamestnaniu, odmeňovanie a pracovný postup, odborné vzdelávanie a o pracovné podmienky. Ženám sa zabezpečujú pracovné podmienky umožňujúce im účasť na práci s ohľadom na ich fyziologické predpoklady a s ohľadom na ich spoločenskú funkciu v materstve a ženám a mužom s ohľadom na ich rodinné povinnosti pri výchove detí a starostlivosti o ne. 

58. Dňa 1. mája  2008 nadobudla účinnosť novela zákona č. 5/2004 Z. z. o službách zamestnanosti a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o službách zamestnanosti“), ktorá novým spôsobom definuje právo na prístup k zamestnaniu ako právo občana, ktorý chce pracovať, môže pracovať a hľadá zamestnanie. Právo na prístup k zamestnaniu zahŕňa právo na služby zamerané na pomoc a podporu uľahčenia vstupu občana na trh práce vrátane pomoci a podpory vstupu  a zotrvania znevýhodneného uchádzača o zamestnanie na trhu práce najmenej počas obdobia šiestich po sebe nasledujúcich kalendárnych mesiacov.

59. Legislatívny rámec zabezpečenia služieb zamestnanosti je daný zákonom o službách zamestnanosti tak, aby takéto služby boli  každému rovnako dostupné.

60. Úrady práce, sociálnych vecí a rodiny a detašované pracoviská úradov práce, sociálnych vecí a rodiny poskytujú bezplatné služby zamestnanosti, a to pomoc účastníkom trhu práce pri hľadaní zamestnania, zmene zamestnania, obsadzovaní voľných pracovných miest a podporných opatrení pri tvorbe nových pracovných miest, vzdelávania a príprave pre trh práce a poradenstve v rámci aktívnych opatrení na trhu práce, s osobitým zreteľom na pracovné uplatnenie znevýhodnených uchádzačov o zamestnanie.

61. V rámci služieb zamestnanosti sa uplatňuje pri poskytovaní pomoci uchádzačom o zamestnanie a záujemcom o zamestnanie princíp rovnakého zaobchádzania a podporuje sa individuálny, na klienta zameraný prístup (služby prvého kontaktu, včasná identifikácia individuálnych potrieb uchádzačov o zamestnanie).

62. Úrady prioritne poskytujú  poradenstvo pre voľbu povolania priamo na školách a aj v informačno-poradenských strediskách, ktoré boli zriadené na všetkých pracoviskách úradov v rámci národného projektu, kde sú klientom - žiakom základných a stredných škôl, mladistvým a záujemcom o voľbu povolania a tiež ďalším občanom poskytované špecializované odborné poradenské služby.

63. Novela zákona o službách zamestnanosti rozširuje kompetencie služieb zamestnanosti so zameraním na urýchlenie obratu v evidencii uchádzačov o zamestnanie.
•	Na zvýšenie pružnosti v umiestňovaní uchádzačov o zamestnanie sa zaviedla nová profesia „agent pre pracovné miesta“ na úradoch práce, sociálnych vecí a rodiny.
•	Využívanie služieb právnických osôb a fyzických osôb na poskytovanie intenzívnej pomoci pri vstupe na trh práce a pri ich udržaní na trhu práce dodávateľským spôsobom, čím sa zvyšuje pružnosť v umiestňovaní uchádzačov o zamestnanie.
•	Zabezpečenie vyššej kvality služieb zamestnanosti poskytovaných neštátnymi subjektmi (agentúra dočasného zamestnávania, agentúra podporovaného zamestnávania a subjekty vykonávajúce sprostredkovanie zamestnania za úhradu) s požiadavkou na vyšší stupeň dosiahnutého vzdelania (skončené vysokoškolské vzdelanie najmenej prvého stupňa) u poskytovateľov týchto služieb. 
•	Periodicita návštev sa ponecháva v pôsobnosti úradu práce, sociálnych vecí a rodiny, pričom sa stanovuje uchádzačom o zamestnanie povinnosť aktívne si hľadať zamestnanie a preukazovať ho osobne úradu najmenej raz za kalendárny mesiac. 
•	Úradu práce, sociálnych vecí a rodiny sa stanovuje povinnosť ponúkať uchádzačovi o zamestnanie najmenej raz za kalendárny mesiac vhodné zamestnanie alebo účasť na niektorom z aktívnych opatrení na trhu práce.
•	V súlade s Dohovorom Medzinárodnej organizácie práce o súkromných agentúrach zamestnania č. 181 z roku 1997 sa v oblasti sprostredkovania zamestnania za úhradu zaviedlo bezplatné poskytovanie sprostredkovania zamestnania súkromnými agentúrami zamestnania pre uchádzačov o zamestnanie. 

Zamestnávanie cudzincov

64. Podľa zákona o službách zamestnanosti občan členského štátu Európskej únie Európskeho hospodárskeho priestoru a Švajčiarskej konfederácie a ich rodinní príslušníci majú rovnaké právne postavenie v právnych vzťahoch vznikajúcich podľa tohto zákona ako občan Slovenskej republiky.
 
65. Rovnaké právne postavenie ako občan Slovenskej republiky má podľa zákona o službách zamestnanosti aj cudzinec, ktorý je účastníkom právnych vzťahov vznikajúcich podľa tohto zákona, ak mu bolo udelené povolenie na zamestnanie a povolenie na prechodný pobyt na účel zamestnania. Povolenia na zamestnanie pre cudzincov sa vydávajú v súlade so záväznými právnymi predpismi Slovenskej republiky bez rozdielu národnostnej príslušnosti.
	
66. V novele zákona o službách zamestnanosti s účinnosťou od 1. mája 2008 sa  predĺžila dĺžka obdobia na udelenie povolenia na zamestnanie na 2 roky a tiež dĺžka obdobia jeho opakovaného predĺženia na 2 roky, čím sa zosúladila možnosť udelenia povolenia na zamestnanie so získaním povolenia na prechodný pobyt na účel zamestnania.

Zamestnávanie občanov so zdravotným postihnutím 

67. Občania so zdravotným postihnutím v zmysle zákona o službách zamestnanosti sa zaraďujú do skupiny, ktorej je venovaná zvýšená podpora a pomoc pri ich zamestnateľnosti a zamestnanosti. O tejto zvýšenej pozornosti svedčí aj tá skutočnosť, že kým v roku 2001 podiel občanov so zdravotným postihnutím na celkovej evidovanej nezamestnanosti predstavoval 5,5 %, na konci roka 2007 bol tento podiel len 3,7 %. 

68. Naliehavosť zmeny strategických prístupov zameraných na mobilizáciu neaktívnych ľudských zdrojov a podporu zamestnanosti občanov so zdravotným postihnutím signalizuje aj vznikajúci problém nedostatku pracovnej sily v dôsledku meniaceho sa demografického vývoja a  zvýšeného rizika chudoby u občanov so zdravotným postihnutím. Potreba priťahovania občanov so zdravotným postihnutím do zamestnanosti vytvára tak tlak na tvorbu širokej škály opatrení podporujúcich pracovnú a sociálnu integráciu občanov so zdravotným postihnutím, ktorý je zakotvený aj v Európskej stratégii rovnakých príležitostí, kde zabezpečenie prístupu občanov so zdravotným postihnutím na trh práce, k zamestnaniu a zotrvaniu v ňom patrí medzi základné piliere tohto dokumentu. Jedným z týchto opatrení bolo umožnenie súbehu poberania invalidného dôchodku a príjmu z pracovnej činnosti bez obmedzenia. 

69. Systém podpory a pomoci integrácie občanov so zdravotným postihnutím na trhu práce sa realizuje formou osobitných nástrojov aktívnych opatrení cielených na túto skupinu občanov definovaných v zákone o službách zamestnanosti. Okrem toho tento zákon obsahuje aj nástroje mandatórnej povahy (direktívnej povahy) na podporu zamestnávania občanov so zdravotným postihnutím zacielené na zamestnávateľov (určenie povinného podielu zamestnávania občanov so zdravotným postihnutím, tzv. kvótny systém, náhradné plnenie určenej povinnosti, t. j. zadávanie zákaziek, odvod). 

70. Novela zákona o službách zamestnanosti komplexne prehodnotila aj uplatňovaný systém podpory zamestnávania občanov so zdravotným postihnutím. Cieľom prehodnotenia uplatňovaných nástrojov aktívnych opatrení na trhu práce bolo najmä odstrániť bariéry tvorby nových pracovných miest a zabezpečiť dlhodobú udržateľnosť vytvorených pracovných miest pre občanov so zdravotným postihnutím. Bol vytvorený nový právny rámec na: 
•	podporu zamestnávania občanov so zdravotným postihnutím - vytváranie pracovných miest pre občanov so zdravotným postihnutím v chránených dielňach alebo na chránených pracoviskách formou poskytovania príspevku na zriadenie chránenej dielne alebo chráneného pracoviska; príspevku občanovi so zdravotným postihnutím na prevádzkovanie alebo vykonávanie samostatnej zárobkovej činnosti; 
•	podporu zachovania pracovných miest pre občanov so zdravotným postihnutím – udržania a podporovania už existujúcich pracovných miest formou poskytovania príspevku na pracovného asistenta a príspevku na úhradu prevádzkových nákladov chránenej dielne alebo chráneného pracoviska na úhradu nákladov na dopravu zamestnancov.

71. V nadväznosti na to, že občania so zdravotným postihnutím čelia na trhu práce viacnásobnému znevýhodneniu (okrem zdravotného handicapu sú často sprievodnými znakmi  aj nízka úroveň dosiahnutého vzdelania, nedostatočná kvalifikácia a kľúčové zručnosti) boli v novele zákona o službách zamestnanosti navrhnuté  aj nové inovatívne opatrenia (nástroje aktívnej politiky trhu práce), ktorými sa má tiež prispieť k podpore ich integrácie na trh práce,  a to:  
•	príprava na pracovné uplatnenie občanov so zdravotným postihnutím, ktorá zahŕňa zaškolenie a prípravu na prácu občanov so zdravotným postihnutím, čím sa zlepší a zvýši pracovná integrácia občanov so zdravotným postihnutím na trhu práce; 
•	príspevok na udržanie v zamestnaní občana so zdravotným postihnutím, ktorým  sa zabezpečuje u zamestnávateľov pre občanov so zdravotným postihnutím dlhodobá udržateľnosť pracovných miest; 
•	príspevok na obnovu a technické zhodnotenie hmotného majetku chránenej dielne alebo chráneného pracoviska, ktorým sa sleduje riešenie investičných  zámerov chránených dielní a chránených pracovísk súvisiacich s obnovou alebo technickým zhodnotením ich hmotného majetku. Účelom je vytvárať priaznivé podmienky pre dlhodobú udržateľnosť pracovných miest vytvorených pre občanov so zdravotným postihnutím.

72. Súčasne boli prehodnotené aj opatrenia mandatórnej povahy. Zabezpečil sa nový spôsob náhradného plnenia určenej povinnosti zamestnávať povinný podiel počtu občanov so zdravotným postihnutím, a to zadávanie zákaziek, resp. odoberanie výrobkov a služieb na účely plnenia povinného podielu zamestnávania občanov so zdravotným postihnutím  a odvodu za neplnenie povinného podielu zamestnávania občanov so zdravotným postihnutím. Tento sa nastavil tak, aby zamestnávateľ uprednostňoval zadávanie zákaziek alebo odoberanie výrobkov a služieb od chránených dielní alebo chránených pracovísk pred platením odvodov za neplnenie povinného podielu zamestnávania občanov so zdravotným postihnutím vrátane možnosti kombinovať spôsoby náhradného plnenia povinného podielu zamestnávania občanov so zdravotným postihnutím. 

Článok 7
Spravodlivé a uspokojivé pracovné podmienky

Odmena

73. Minimálna mzda je garantovaná zákonom č. 663/2007 Z. z. o minimálnej mzde . Zákon sa vzťahuje na všetkých zamestnancov hospodárstva Slovenskej republiky a určuje právny rámec garancie minimálnej výšky mzdy zamestnanca v pracovnom pomere alebo v obdobnom pracovnom vzťahu. Zákon ustanovuje pravidlá vyjednávania zástupcov zamestnávateľov a zástupcov zamestnancov (ďalej „sociálni partneri“) o výške minimálnej mzdy. Pri tomto vyjednávaní sociálni partneri prihliadajú na celkovú ekonomickú a sociálnu situáciu v Slovenskej republike za dva kalendárne roky predchádzajúce kalendárnemu roku, na ktorý sa navrhuje ustanoviť sumu minimálnej mzdy. A to najmä na vývoj:
a) spotrebiteľských cien, 
b) zamestnanosti,
c) priemerných mesačných miezd v hospodárstve Slovenskej republiky, 
d) životného minima. 

74. Zákon ustanovuje aj mechanizmus výpočtu sumy mesačnej minimálnej mzdy pre prípad, že aj napriek viacerým rokovaniam sociálnych partnerov a zástupcov vlády Slovenskej republiky ani na rokovaní Hospodárskej a sociálnej rady Slovenskej republiky (ďalej len „rada“) ako najvyššom tripartitnom orgáne nedôjde k dohode o úprave sumy mesačnej minimálnej mzdy. V roku 2008 až do ustanovenia novej sumy minimálnej mzdy predstavuje mesačná minimálna mzda 8 100 Sk a hodinová minimálna mzda 46,60 Sk. V súlade s predmetným zákonom sa nová suma mesačnej a hodinovej minimálnej mzdy ustanoví nariadením vlády Slovenskej republiky vždy od 1. januára kalendárneho roka.

75. O úprave sumy mesačnej minimálnej mzdy na obdobie nasledujúceho kalendárneho roka začnú sociálni partneri rokovať najneskôr od 1. apríla. Ak sa sociálni partneri do 15. júla dohodnú na úprave sumy mesačnej minimálnej mzdy, dohodnutú sumu oznámia ministerstvu práce, sociálnych vecí a rodiny, ktoré vypracuje návrh nariadenia vlády na ustanovenie sumy minimálnej mzdy vo výške dohodnutej sociálnymi partnermi, ktorý predloží na rokovanie rady. V prípade, že k dohode o výške minimálnej mzdy nedôjde, vypracuje návrh na úpravu sumy mesačnej minimálnej mzdy ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny a tento návrh predloží na rokovanie rady najneskôr do 31. júla. Rokovanie rady je poslednou možnosťou na dohodu sociálnych partnerov a vlády o sume minimálnej mzdy. Ak sa ani do 31. augusta na rokovaní rady nedohodne úprava sumy mesačnej minimálnej mzdy, ministerstvo vypracuje návrh nariadenia vlády, ktorým sa ustanovuje suma minimálnej mzdy, vypočítanej podľa zákonom ustanoveného mechanizmu. Po prerokovaní návrhu nariadenia vlády v rade najneskôr do 15. septembra ho následne predloží na rokovanie vlády.

Ukazovateľ / Rok	2004	2005	2006	2007	2008	
						
Minimálna mzda „hrubá“ (MMH)	6 080	6 500	6 900	7 600	8 100	
 - minimálna mzda „čistá“ (MMČ)	5 095	5 629	5 975	6 581	7 014	
Priemerná mzda „hrubá“ (PMH)	15 825	17 274	18 761	20 146	22 060*)	
 - priemerná mzda „čistá“ (PMČ)	12 380	13 509	14 569	15 644	17 032	
Pomer medzi MMH a PMH v %	38,42	37,63	36,78	37,72	36,72	
Pomer medzi MMČ a PMČ v %	41,16	41,67	41,01	42,07	41,18	

Tab. č. 2: Vývoj minimálnej mzdy a priemernej nominálnej mzdy zistenej štatistickým úradom a pomer medzi minimálnou mzdou a priemernou mzdou za príslušný rok v hrubom i tzv. čistom vyjadrení. *) údaje z prognózy štatistického úradu z júna 2008. 

Bezpečnosť a ochrana zdravia pri práci

76. Bezpečnosť a ochrana zdravia pri práci predstavuje jednu z najvýznamnejších oblastí sociálnej politiky. Jej základný rámec je v Slovenskej republike upravený v súlade so smernicami Európskej únie a dohovormi Medzinárodnej organizácie práce. V Slovenskej republike je problematika bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci upravená rozsiahlym súborom právnych predpisov a ostatných predpisov na zaistenie bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci, ktoré sa viackrát novelizovali. 

77. Všeobecné zásady prevencie a základné podmienky na zaistenie bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci a na vylúčenie rizík a faktorov podmieňujúcich vznik pracovných úrazov, chorôb z povolania a iných poškodení zdravia z práce sú upravené v zákone č. 124/2006 Z. z. o bezpečnosti a ochrane zdravia pri práci a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. 

78. Niektoré špecifické požiadavky pre zamestnávateľov pri zaisťovaní pracovných podmienok sú ustanovené v zákone č. 355/2007 Z. z. o ochrane, podpore a rozvoji verejného zdravia a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o ochrane verejného zdravia“), ktorého prostredníctvom sa efektívne ovplyvňuje tvorba a ochrana zdravých životných podmienok a zdravých pracovných podmienok. 

79. Špecifické požiadavky na zaistenie bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci pri banskej činnosti upravuje zákon  č. 51/1988 Zb. o banskej činnosti, výbušninách a o štátnej banskej správe v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o banskej činnosti“), nariadenie vlády č. 117/2002 Z. z. o minimálnych požiadavkách na bezpečnosť a ochranu zdravia zamestnancov pri banskej činnosti a pri dobývaní ložísk nevyhradených nerastov a ďalšie právne predpisy.

80. Požiadavky na ochranu pred požiarmi upravuje zákon č. 314/2001 Z. z. o ochrane pred požiarmi v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o ochrane pred požiarmi“) a jeho vykonávacie právne predpisy.  

81. Dozor nad dodržiavaním právnych predpisov a ostatných predpisov na zaistenie bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci a zaistenie bezpečnosti technických zariadení u zamestnávateľa, ako aj dozor nad dodržiavaním pracovnoprávnych predpisov upravujúcich najmä vznik, zmenu a skončenie pracovných vzťahov, pracovné podmienky zamestnancov, mzdových predpisov a záväzkov vyplývajúcich z kolektívnych zmlúv sa zabezpečuje orgánmi inšpekcie práce prostredníctvom zákona č. 125/2006 Z. z. o inšpekcii práce (ďalej len „zákon o inšpekcii práce“)  a o zmene a doplnení zákona č. 82/2005 Z. z. o nelegálnej práci a nelegálnom zamestnávaní a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o nelegálnej práci“). 

82. Inšpekcia práce sa vykonáva prostredníctvom 8 krajských inšpektorátov práce na všetkých pracoviskách zamestnávateľov a fyzických osôb, ktoré sú podnikateľmi a nie sú zamestnávateľmi vrátane pracovísk nachádzajúcich sa na súkromných pozemkoch a v obydliach fyzických osôb, ako aj vo všetkých priestoroch, v ktorých domácky zamestnanec vykonáva dohodnutú prácu a v ktorých zamestnanec vykonáva prácu podľa dohody o prácach vykonávaných mimo pracovného pomeru. Inšpekcia práce na pracoviskách Ministerstva vnútra Slovenskej republiky, Policajného zboru, Hasičského a záchranného zboru, Ministerstva obrany Slovenskej republiky, Ozbrojených síl Slovenskej republiky, Zboru väzenskej a justičnej stráže Slovenskej republiky, Železničnej polície a Colnej správy Slovenskej republiky je zverená na vykonávanie ich orgánmi inšpekcie práce.

83. Dozor štátu nad plnením ustanovení zákona o ochrane verejného zdravia, ako aj nad plnením všeobecne záväzných predpisov v oblasti ochrany zdravia  pri práci, zabezpečujú orgány verejného zdravotníctva, najmä zamestnanci úradu verejného zdravotníctva a zamestnanci regionálnych úradov verejného zdravotníctva a v príslušných rezortoch ministerstva obrany, ministerstva vnútra, ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií, osobitní zamestnanci a príslušníci týchto ministerstiev.  Orgány verejného zdravotníctva, najmä Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky a regionálne úrady verejného zdravotníctva v Slovenskej republike vykonávajú štátny zdravotný dozor nad zdravými pracovnými podmienkami, nariaďujú opatrenia, vydávajú rozhodnutia a pokyny na odstránenie zistených nedostatkov a ukladajú sankcie. Pri výkone štátneho zdravotného dozoru nad zdravými pracovnými podmienkami koordinujú svoju činnosť s orgánmi štátnej správy v oblasti inšpekcie práce. 

84. Podľa zákona o banskej činnosti dozor nad dodržiavaním tohto zákona a predpisov vydaných na ich základe a iných všeobecne záväzných právnych predpisov, ak upravujú bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci, bezpečnosť technických zariadení, požiarnu ochranu v podzemí a pracovné podmienky, v organizáciách pri vykonávaní banskej činnosti alebo činnosti vykonávanej banským spôsobom a pri výrobe výbušnín a používaní výbušnín na trhacie práce a ohňostrojné práce vykonávajú orgány štátnej banskej správy - hlavný banský úrad a obvodné banské úrady.

85. Štátny požiarny dozor na úseku ochrany pred požiarmi podľa zákona o ochrane pred požiarmi vykonávajú orgány štátnej správy na úseku ochrany pred požiarmi - krajské a okresné riaditeľstvá Hasičského a záchranného zboru. Štátny odborný dozor nad bezpečnosťou a ochranou zdravia pri práci a požiarnou ochranou vykonáva orgán dozoru služobného úradu pri výkone štátnej služby príslušníkov Policajného zboru, príslušníkov Slovenskej informačnej služby, príslušníkov Národného bezpečnostného úradu, príslušníkov Zboru väzenskej a justičnej stráže Slovenskej republiky a príslušníkov Železničnej polície a zabezpečuje sa podľa zákona č. 73/1998 Z. z. o štátnej službe príslušníkov policajného zboru, Slovenskej informačnej služby, Zboru väzenskej a justičnej stráže Slovenskej republiky a Železničnej polície v znení neskorších predpisov.

86. Ako vyplýva z poznatkov inšpekčných a dozorných orgánov, najmä u malých a stredne veľkých zamestnávateľov, sa pomerne častejšie nerešpektujú povinnosti upravené právnymi predpismi v oblasti bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci. U malých zamestnávateľských  subjektov k zlepšeniu dochádzalo až po uložení nápravných opatrení a po poskytnutí poradenstva zo strany inšpektorov práce. K čiastočnému zlepšeniu úrovne bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci dochádzalo u subjektov v stavebnej výrobe, v drevovýrobe a zámočníckej výrobe, u ktorých sa obnovujú technológie.

87. Z výsledkov vývoja pracovnej úrazovosti vyplýva dlhoročný klesajúci trend počtu pracovných úrazov vrátane smrteľných pracovných úrazov.  V rokoch 2006 a 2007 mierne stúpol oproti predchádzajúcemu obdobiu počet pracovných úrazov vrátane počtu smrteľných pracovných úrazov. 

rok	Priemerný počet nem. poistených zamestnancov	Počet pracov. úrazov (PÚ)	Počet dní pracovnej neschopnosti (PN) pre PÚ	Počet PÚ na 100 zamestnancov	Priemerné  % PN pre PÚ	Počet dní PN na jeden PÚ	Priemer.denný stav PN pre PÚ	Počet smrtel. PÚ (SPÚ)	Početnosť SPÚ na 100 000 zamestnancov	Počet chorôb z povolania	
1998	2 199 802	28 105	1046177	1,28	0,130	37,22	2 866	138	6,27	740	
1999	2 102 060	24 023	942 700	1,14	0,123	39,24	2 583	115	5,47	673	
2000	2 057 437	22 116	855 713	1,07	0,114	38,69	2 344	88	4,28	660	
2001	2 035 316	20 889	835 945	1,03	0,113	40,02	2 290	100	4,91	577	
2002	2023454	19 439	800 189	0,96	0,108	41,16	2 192	87	4,30	609	
2003	2 011 770	17 349	741 436	0,86	0,101	42,74	2 031	94	4,67	551	
2004	2 019 372	13 317	589 281	0,66	0,080	44,25	1 610	79	3,91	613	
2005	2 038 874	12 958	622 068	0,64	0,084	48,01	1 700	76	3,73	405	
2006	2 037 334	13 826	692 560	0,68	0,093	50,09	1 897	95	4,66	492	
2007	2 311 990	14 990	688 468	0,65	0,082	45,93	1 886	97	4,20	556	

Tab. č. 3: Vývoj pracovnej úrazovosti a chorôb z povolania v rokoch 1998 - 2007

88. Zlepšovanie stavu ochrany práce vrátane bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci predpokladáme dobrou sociálnou politikou, zlepšením výkonu inšpekčných, dozorných a poradenských aktivít pre zamestnávateľov a zamestnancov a prostredníctvom konkrétnych programov a opatrení, ktorými sa vylučujú riziká a faktory podmieňujúce vznik pracovných úrazov, chorôb z povolania a iných poškodení zdravia. Významným predpokladom na zlepšenie bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci je realizácia úloh Koncepcie bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci v Slovenskej republike na roky 2008 až 2012. Opatrenie koncepcie realizujú vládne inštitúcie a sociálni partneri.

Rodová rovnosť a rovnosť príležitostí

89. Slovenská republika ako zmluvná strana Dohovoru o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien vypracovala druhú, tretiu a štvrtú periodickú správu k Dohovoru o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien. Správa obsahuje informácie o legislatívnych, súdnych, administratívnych a iných opatreniach, ktoré boli prijaté s cieľom uvedenia ustanovení dohovoru do života, ako aj o pokroku, ktorý sa v tomto smere dosiahol, a to za obdobie od prerokovania východiskovej správy v júni 1998 po doplneniach do roku 2008. V súčasnosti sa vláda Slovenskej republiky vo svojom programovom vyhlásení po prvý raz osobitne venuje problematike rodovej rovnosti a rovnosti príležitostí.

90. Problematikou rodovej rovnosti a rovnosti príležitosti v oblasti pracovnoprávnych vzťahov a zamestnanosti sa zaoberá  Zákonník práce, zákon o štátnej službe, zákon o výkone práce vo verejnom záujme a zákon o službách zamestnanosti.

91. Zákonník práce v základných zásadách ustanovuje, že ženy a muži majú právo na rovnaké zaobchádzanie, ak ide o prístup k zamestnaniu, odmeňovanie a pracovný postup, odborné vzdelávanie a o pracovné podmienky. Ženám sa zabezpečujú pracovné podmienky umožňujúce im účasť na práci s ohľadom na ich fyziologické predpoklady a s ohľadom na ich spoločenskú funkciu v materstve a ženám a mužom s ohľadom na ich rodinné povinnosti pri výchove detí a starostlivosti o ne.    
      
92. Podľa  Zákonníka práca (§ 13 ods. 1 a 2) je zamestnávateľ v zmysle antidiskriminačného zákona v pracovnoprávnych vzťahoch povinný zaobchádzať so zamestnancami v súlade so zásadou rovnakého zaobchádzania. V súlade so zásadou rovnakého zaobchádzania sa zakazuje diskriminácia aj z dôvodu manželského stavu a rodinného stavu, farby pleti, jazyka, politického alebo iného zmýšľania, odborovej činnosti, národného alebo sociálneho pôvodu, majetku, rodu alebo iného postavenia.

93. V oblasti miezd a odmeňovania Zákonník práce (§ 119a) ustanovuje, že mzdové podmienky musia byť dohodnuté bez akejkoľvek diskriminácie podľa pohlavia, čo sa vzťahuje na každé plnenie za prácu, ako aj na plnenia, ktoré sa vyplácajú alebo sa budú vyplácať v súvislosti so zamestnaním podľa iných ustanovení tohto zákona alebo podľa osobitných predpisov.

94. Ženy a muži majú právo na rovnakú mzdu za rovnakú prácu alebo za prácu rovnakej hodnoty. Za rovnakú prácu alebo prácu rovnakej hodnoty sa považuje práca rovnakej alebo porovnateľnej zložitosti, zodpovednosti a namáhavosti, ktorá je vykonávaná v rovnakých alebo porovnateľných pracovných podmienkach a pri dosahovaní rovnakej alebo porovnateľnej výkonnosti a výsledkov práce v pracovnom pomere u toho istého zamestnávateľa.

95. Ak zamestnávateľ uplatňuje systém hodnotenia pracovných miest, hodnotenie musí vychádzať z rovnakých kritérií pre mužov a ženy bez akejkoľvek diskriminácie podľa pohlavia. Pri posudzovaní hodnoty práce ženy a muža môže zamestnávateľ uplatniť ďalšie objektívne merateľné kritériá, ktoré sa dajú uplatniť na všetkých zamestnancov bez rozdielu pohlavia. To platí aj na zamestnancov rovnakého pohlavia, ak vykonávajú rovnakú prácu alebo prácu rovnakej hodnoty.

96. Výška priemernej mzdy ženy a jej percentuálny podiel z priemernej mzdy muža za 3. štvrťrok 2007 predstavovali:
•	v podnikateľskej sfére  48 744 Sk mesačne, čo predstavuje 80,9 % z priemernej mzdy muža,
•	v nepodnikateľskej sfére 27 202 Sk mesačne, čo však bolo až 90,1 % priemernej mzdy muža.

Vybrané štatistické údaje k otázke zamestnanosti žien:

97. V roku 2007 malo  367,6 tis. pracujúcich osôb vysokoškolské vzdelanie, z toho bolo 47,6 % žien (174,8). Z tohto počtu malo v roku 2007 vysokoškolské vzdelanie tretieho stupňa 5,6 tis. pracujúcich osôb, z toho  bolo 4 tis. mužov a 1,7 tis. žien. 

98. Miera zamestnanosti vo veku 15 – 64 rokov dosiahla u osôb s vysokoškolským vzdelaním v roku 2007 hodnotu 83,8 % , pričom u žien to bolo 78,4 % a u mužov 89,3 %.

99. Podľa Klasifikácie zamestnaní z celkového počtu pracujúcich v roku 2007 pracovalo v  1. a 2. triede  375,4 tis. osôb, z toho 183,7 tis. žien, čo predstavovalo 48,9 % z celkového počtu pracujúcich v triede 1. a 2.

Klasifikácia zamestnaní 	2006	2007	
	počet	%	počet	%	
Pracujúci spolu	2 301,4	100	2 357,3	100	
z toho trieda klasifikácie zamestnaní					
1. zákonodarcovia, vedúci a riadiaci zamestnanci
- z toho ženy	131,8
36,8	5,72
27,92	128,5
39,7	5,45
30,89	
2. vedeckí a odborní duševní zamestnanci
- z toho ženy	251,9
145,4	10,94
57,72	246,9
144,0	10,47
58,32	
1. a 2. spolu
- z toho ženy	383,7
182,2	16,67
47,48	375,4
183,7	15,92
48,93	

Tab. č. 4: Pracujúci podľa klasifikácie zamestnaní spolu z toho ženy v triede klasifikácie zamestnaní 1 a 2 (priemer za obdobie v tis. osobách a %)

100. V súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES a s Dohovorom Medinárodnej organizácie práce č. 100 o rovnakom odmeňovaní pracujúcich mužov a žien za prácu rovnakej hodnoty Zákonník práce  (§ 119a ods. 3) ustanovuje, že ak zamestnávateľ uplatňuje systém hodnotenia pracovných miest (na ktorého základe zostaví napr. hierarchiu zaradenia pracovných činností do tarifných tried podľa ich náročnosti), hodnotenie musí vychádzať z rovnakých kritérií pre mužov a ženy bez akejkoľvek diskriminácie podľa pohlavia. 

101. Právo kontroly dodržiavania pracovnoprávnych predpisov vrátane mzdových predpisov a záväzkov vyplývajúcich z kolektívnej zmluvy zo strany zástupcov zamestnancov je zakotvené v Zákonníku práce (§ 239). Zástupcovia zamestnancov sú okrem iného oprávnení vyžadovať od vedúcich zamestnancov potrebné informácie a podklady, vyžadovať od zamestnávateľa, aby dal pokyn na odstránenie zistených nedostatkov, navrhovať zamestnávateľovi alebo inému orgánu poverenému kontrolou dodržiavania pracovnoprávnych predpisov, aby uplatnil vhodné opatrenia voči vedúcim zamestnancom, ktorí porušujú pracovnoprávne predpisy alebo povinnosti vyplývajúce pre nich z kolektívnych zmlúv a vyžadovať od zamestnávateľa informácie o tom, aké opatrenia boli vykonané na odstránenie nedostatkov zistených pri výkone kontroly. 

102. Zamestnanec, ktorý je (alebo sa cíti) poškodený porušením povinností vyplývajúcich z pracovnoprávnych vzťahov, môže podať sťažnosť na príslušnom orgáne inšpekcie práce. Inšpektorát práce územne príslušný podľa sídla zamestnávateľa je v zmysle zákona  o inšpekcii práce a zákona o nelegálnej práci objektívnym nezávislým orgánom, ktorý kontroluje aj dodržiavanie ustanovení Zákonníka práce o rovnakých pracovných podmienkach pre mužov a ženy vrátane rovnosti odmeňovania mužov a žien. V zmysle Zákonníka práce (§ 14) spory medzi zamestnancom a zamestnávateľom o nároky z pracovnoprávnych vzťahov prejednávajú a rozhodujú o nich nezávislé súdy.

Odpočinok

103. V Zákonníku práce (§ 103) je ustanovená základná výmera dovolenky v rozsahu  najmenej štyri týždne. Dovolenka vo výmere najmenej piatich týždňov patrí zamestnancovi, ktorý do konca kalendárneho roka dovŕši aspoň 15 rokov pracovného pomeru po 18. roku veku.

104. Do času trvania pracovného pomeru sa započítava, ak spadá do obdobia po 18. roku veku, čas:
a) trvalej starostlivosti o dieťa vo veku do troch rokov,
b) výkonu služby v ozbrojených silách, ozbrojených bezpečnostných zboroch a v Zbore väzenskej a justičnej stráže, výkonu civilnej služby alebo štátnej služby,
c) úspešne skončeného štúdia,
d) vedeckej (umeleckej) ašpirantúry, 
e) doktorandského štúdia,
f) členstva v družstve, kde súčasťou členstva je tiež pracovný vzťah,
g) osobnej starostlivosti o blízku osobu, ktorá bola prevažne alebo úplne bezvládna a nebola umiestnená v zariadení sociálnych služieb alebo obdobnom zdravotníckom zariadení, osobnej starostlivosti o dlhodobo ťažko zdravotne postihnuté maloleté dieťa, ktoré si vyžadovalo mimoriadnu starostlivosť, ak nebolo umiestnené v ústave pre také deti, 
h) prípravy na povolanie vykonávanej podľa osobitných predpisov,
i) po ktorý bol zamestnanec vedený v evidencii nezamestnaných ako evidovaný nezamestnaný alebo poberal invalidný dôchodok,
j) väzby alebo výkonu trestu odňatia slobody, ak bolo trestné stíhanie proti zamestnancovi zastavené alebo ak bol spod obžaloby oslobodený, hoci aj v neskoršom konaní, a trestu odňatia slobody vykonaného na podklade zrušeného rozsudku, ktorý presahuje výmeru miernejšieho trestu uloženého v neskoršom konaní,
k) činnosti samostatne zárobkovo činnej osoby.

105. Čas trvania pracovného pomeru v cudzine, prípadne iné započítateľné obdobia strávené v cudzine sa započítavajú do času rozhodujúceho pre dĺžku dovolenky za rovnakých podmienok, ako keby zamestnanec pracoval na území Slovenskej republiky.

106. Dovolenka učiteľov vrátane riaditeľov škôl a ich zástupcov, učiteľov materských škôl vrátane riaditeľov týchto škôl a ich zástupcov, asistentov učiteľov, majstrov odbornej výchovy a vychovávateľov je najmenej osem týždňov v kalendárnom roku.

107. Zákonník práce vymedzuje minimálnu výmeru dovolenky, dlhšiu výmeru dovolenky možno dohodnúť nielen v kolektívnych ale aj v pracovných zmluvách, poprípade ustanoviť vo vnútornom predpise zamestnávateľa. 

108. Zamestnanec, ktorý počas nepretržitého trvania pracovného pomeru k tomu istému zamestnávateľovi vykonával u neho prácu aspoň 60 dní v kalendárnom roku, má nárok na dovolenku za kalendárny rok, prípadne na jej pomernú časť, ak pracovný pomer netrval nepretržite po obdobie celého kalendárneho roka (§ 101  Zákonníka práce). Pomerná časť dovolenky je za každý celý kalendárny mesiac nepretržitého trvania toho istého pracovného pomeru jedna dvanástina dovolenky za kalendárny rok. Zamestnancovi, ktorému nevznikol nárok na dovolenku za kalendárny rok ani na jej pomernú časť, pretože nevykonával v kalendárnom roku u toho istého zamestnávateľa prácu aspoň 60 dní, patrí dovolenka za odpracované dni v dĺžke jednej dvanástiny dovolenky za kalendárny rok za každých 21 odpracovaných dní v príslušnom kalendárnom roku (§ 105 Zákonníka práce).

109. Zamestnancovi patrí za vyčerpanú dovolenku náhrada mzdy v sume jeho priemerného zárobku (§ 116 Zákonníka práce). Za časť dovolenky, ktorá presahuje štyri týždne základnej  výmery dovolenky, ktorú zamestnanec nemohol vyčerpať ani do konca nasledujúceho kalendárneho roka, patrí zamestnancovi náhrada mzdy v sume jeho priemerného zárobku. Za nevyčerpané štyri týždne základnej výmery dovolenky nemôže byť zamestnancovi vyplatená náhrada mzdy, s výnimkou, ak si túto dovolenku nemohol vyčerpať z dôvodu skončenia pracovného pomeru.

110. Zamestnanec, ktorý pracuje po celý kalendárny rok pod zemou pri ťažbe nerastov alebo pri razení tunelov a štôlní, a zamestnanec, ktorý vykonáva práce zvlášť ťažké alebo zdraviu škodlivé, má nárok na dodatkovú dovolenku v dĺžke jedného týždňa (§ 106 Zákonníka práce). Ak zamestnanec za týchto podmienok pracuje len časť kalendárneho roka, patrí mu za každých 21 takto odpracovaných dní jedna dvanástina dodatkovej dovolenky. 

111. Za zamestnanca, ktorý pracuje v sťažených alebo zdraviu škodlivých podmienkach alebo ktorý vykonáva práce zvlášť ťažké alebo zdraviu škodlivé, sa na účely dodatkovej dovolenky podľa tohto zákona považuje zamestnanec, ktorý 
a) trvale pracuje v zdravotníckych zariadeniach alebo na ich pracoviskách, kde sa ošetrujú chorí s nákazlivou formou tuberkulózy a syndrómom získanej imunitnej nedostatočnosti (HIV/AIDS),
b) je pri práci na pracoviskách s infekčnými materiálmi vystavený priamemu nebezpečenstvu nákazy, 
c) je pri práci vo významnej miere vystavený nepriaznivým účinkom ionizujúceho žiarenia, 
d) pracuje pri priamom ošetrovaní alebo pri obsluhe duševne chorých alebo mentálne postihnutých aspoň v rozsahu polovice určeného týždenného pracovného času,
e) pracuje nepretržite aspoň jeden rok v tropických alebo iných zdravotne obťažných oblastiach,
f) vykonáva mimoriadne namáhavé práce, pri ktorých je vystavený pôsobeniu škodlivých fyzikálnych alebo chemických vplyvov v takom rozsahu, že môžu vo významnej miere nepriaznivo pôsobiť na zdravie zamestnanca,
g) pracuje s dokázanými chemickými karcinogénmi alebo pri pracovných procesoch s rizikom chemickej karcinogenity.

112. V dňoch 1. januára, vo Veľkonočnú nedeľu, 24. decembra po 12.00 hodine a 25. decembra nemožno zamestnancovi nariadiť ani s ním dohodnúť prácu, ktorou je predaj tovaru konečnému spotrebiteľovi vrátane s ním súvisiacich prác s výnimkou maloobchodného predaja na čerpacích staniciach s palivami a mazivami, maloobchodného predaja a výdaja liekov v lekárňach, maloobchodného predaja na letiskách, v prístavoch, v ostatných zariadeniach verejnej hromadnej dopravy a v nemocniciach, predaja cestovných lístkov a predaja suvenírov.

113. Z uplatňovania nárokov počas sviatkov nie sú vylúčené žiadne kategórie zamestnancov. Za prácu vo sviatok zamestnancovi patrí dosiahnutá mzda a mzdové zvýhodnenie najmenej 50 % jeho priemerného zárobku (§ 122 Zákonníka práce). Mzdové zvýhodnenie patrí aj za prácu vykonávanú vo sviatok, ktorý pripadne na deň nepretržitého odpočinku zamestnanca v týždni.
         
114. Ak sa zamestnávateľ so zamestnancom dohodne na čerpaní náhradného voľna za prácu vo sviatok, patrí zamestnancovi za hodinu práce vo sviatok hodina náhradného voľna. V tom prípade mu mzdové zvýhodnenie nepatrí. Ak zamestnávateľ neposkytne zamestnancovi náhradné voľno počas troch kalendárnych mesiacov alebo v inak dohodnutom období po výkone práce vo sviatok, patrí zamestnancovi mzdové zvýhodnenie. Za čerpanie náhradného voľna patrí zamestnancovi náhrada mzdy v sume jeho priemerného zárobku.

115. Zamestnancovi, ktorý nepracoval preto, že sviatok pripadol na jeho obvyklý pracovný deň, patrí náhrada mzdy v sume jeho priemerného zárobku, ak mu mzda ušla pre sviatok. U zamestnanca, ktorý je odmeňovaný mesačnou mzdou, sa sviatok, ktorý pripadne na jeho obvyklý pracovný deň, považuje za odpracovaný deň, za ktorý mu patrí mzda. Tomuto zamestnancovi náhrada mzdy za sviatok nepatrí. V kolektívnej zmluve alebo v pracovnej zmluve možno dohodnúť, že aj u zamestnanca, ktorý je odmeňovaný mesačnou mzdou, sa bude postupovať podľa predchádzajúcej vety.

116. Náhrada mzdy za sviatok alebo mzda podľa predchádzajúceho odseku druhej vety nepatrí zamestnancovi, ktorý neospravedlnene zamešká zmenu bezprostredne predchádzajúcu sviatku alebo bezprostredne po ňom nasledujúcu, alebo zmenu nariadenú zamestnávateľom na sviatok, prípadne časť niektorej z týchto zmien.

117. S vedúcim zamestnancom môže zamestnávateľ v pracovnej zmluve dohodnúť mzdu už s prihliadnutím na prípadnú prácu vo sviatok. Mzdové zvýhodnenie ani náhradné voľno za prácu vo sviatok v tomto prípade vedúcemu zamestnancovi nepatria. 

118. Podľa § 18 zákona č. 553/2003 Z. z. o odmeňovaní niektorých zamestnancov pri výkone práce vo verejnom záujme v znení neskorších predpisov patrí zamestnancovi za hodinu práce vo sviatok príplatok v sume 100 % hodinovej sadzby funkčného platu s výnimku v prípade, že sa zamestnávateľ so zamestnancom dohodli na poskytnutí náhradného voľna za prácu vo sviatok. Za čas čerpania náhradného voľna patrí zamestnancovi funkčný plat. Zamestnancovi, ktorý nepracoval preto, lebo sviatok pripadol na jeho obvyklý pracovný deň, patrí funkčný plat a sviatok sa považuje za odpracovaný deň. 

119. Obdobným spôsobom sú riešené aj nároky štátnych zamestnancov: podľa zákona o štátnej službe (§ 68)  patrí štátnemu zamestnancovi za štátnu službu vo sviatok náhradné voľno najneskôr v nasledujúcom kalendárnom mesiaci. Počas čerpania náhradného voľna má štátny zamestnanec nárok na funkčný plat. Ak sa mu za štátnu službu vo sviatok výnimočne neposkytne náhradné voľno, má  za každú hodinu štátnej služby v deň sviatku nárok  na príplatok vo výške príslušnej časti funkčného platu (§ 88). 

120. Ak pripadne v dobe dovolenky zamestnanca sviatok na deň, ktorý je inak jeho obvyklým pracovným dňom, nezapočítava sa mu do dovolenky (§ 112 odsek 3 Zákonníka práce).
 
Článok 8
Odborové organizácie

Právo zakladať odborové organizácie

121. Podľa zákona č. 83/1990 Zb. o združovaní občanov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o združovaní občanov“) občania môžu zakladať odborové organizácie a združovať sa v nich. Do ich postavenia a činnosti môžu štátne orgány zasahovať len v medziach zákona. Nikto nesmie byť nútený k združovaniu, k členstvu v združeniach ani k účasti na ich činnosti. Zo združenia môže každý slobodne vystúpiť. Nikomu nesmie byť občiansky na ujmu, že sa združuje, že je členom združenia, že sa zúčastňuje na jeho činnosti alebo ho podporuje, alebo že stojí mimo neho.

122. Odborová organizácia a organizácia zamestnávateľov sa stáva právnickou osobou dňom nasledujúcim potom, ako ministerstvo vnútra, príslušnému na evidenciu, bol doručený návrh na evidenciu. Pre evidenciu odborovej organizácie a organizácie zamestnávateľov platia obdobne ustanovenia zákona o združovaní občanov. Návrh na evidenciu odborovej organizácie a organizácie zamestnávateľov môžu podať najmenej tri osoby, z ktorých aspoň jedna musí mať viacej ako 18 rokov veku (ďalej len „prípravný výbor“). Návrh podpíšu členovia prípravného výboru a uvedú mená a priezviská, rodné čísla a bydliská. Ďalej uvedú, kto z členov starších ako 18 rokov veku je splnomocnený konať v ich mene. K návrhu sa pripoja stanovy vo dvoch vyhotoveniach, v ktorých musí byť uvedené:
a)	názov odborovej organizácie a organizácie zamestnávateľov,
b)	sídlo,
c)	cieľ jej činnosti,
d)	orgány organizácie, spôsob ich ustanovenia, určenie orgánov a funkcionárov oprávnených v mene organizácie konať,
e)	ustanovenie o organizačných jednotkách, pokiaľ budú zriadené a pokiaľ budú konať vo svojom mene,
f)	práva a povinnosti členov.
Pokiaľ stanovy neurčujú niečo iné, koná v mene organizácie až do vytvorenia orgánov organizácie prípravný výbor.

123. Odborové organizácie a organizácie zamestnávateľov môžu medzi sebou uzavrieť zmluvy o súčinnosti na dosiahnutie určitého cieľa, prípadne na uplatňovanie iného spoločného záujmu. Na platnosť zmluvy treba písomnú formu. Zmluvou o súčinnosti sa vymedzí účel súčinnosti, spôsob jej vykonávania, práva a povinnosti zúčastnených organizácií a prostriedky, ktorými na súčinnosť prispievajú.

124. V Slovenskej republike je v súčasnosti evidovaných 959 odborových organizácií, 610 odborových zväzov a 69 organizácií zamestnávateľov. Najreprezentatívnejšou odborovou organizáciou je „Konfederácia odborových zväzov“. Počty členov odborových organizácií alebo zväzov odborových organizácií nie sú ministerstvu vnútra známe, pretože tieto subjekty nemajú povinnosť oznamovať ich rezortu vnútra.

125.O evidencii odborovej organizácie alebo organizácie zamestnávateľov sa nevydáva rozhodnutie v správnom konaní. Deň evidencie sa vyznačí na stanovách, ktoré sa v jednom vyhotovení zašlú splnomocnencovi prípravného výboru. Návrh na evidenciu odborovej organizácie a organizácie zamestnávateľov nepodlieha poplatkovej povinnosti.

126.V súčasnosti oblasť tripartitných právnych vzťahov upravuje zákon č. 103/2007 Z. z. o trojstranných konzultáciách na celoštátnej úrovni a o zmene a doplnení niektorých zákonov (ďalej len „zákon o tripartite“), na základe ktorého bola v roku 2007 konštituovaná Hospodárska a sociálna rada Slovenskej republiky, ktorá je konzultačný a dohodovací orgán zástupcov štátu, reprezentatívnych združení zamestnávateľov a reprezentatívnych združení odborových zväzov. 

127.V Slovenskej republike môžu štátni zamestnanci slobodne a bez obmedzenia zakladať odborové organizácie a byť ich členmi. Neexistujú žiadne zákonné obmedzenia brániace výkonu týchto práv upravených v Medzinárodnom pakte o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach.

Kolektívne vyjednávanie

128. Štátni zamestnanci majú podľa Ústavy Slovenskej republiky obmedzené právo na štrajk. Vyplýva to z ustanovenia čl. 51 ods. 1 Ústavy, podľa ktorého sa možno domáhať práva na štrajk ustanoveného v čl. 37 ods. 4 Ústavy len v medziach zákonov, ktoré tieto ustanovenia vykonávajú.

129. Zákon o štátnej službe nepriznáva štátnym zamestnancom právo na štrajk. Na štátnych zamestnancov sa však vzťahuje zákon č. 2/1991 Zb. o kolektívnom vyjednávaní v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o kolektívnom vyjednávaní“), podľa ktorého môžu aj štátni zamestnanci za podmienok ustanovených týmto zákonom vyhlásiť štrajk v spore o uzavretie kolektívnej zmluvy.

130. V právnej úprave Zákonníka práce sa prehĺbila  zmluvná sloboda pokiaľ ide o dohodnutie pracovných podmienok medzi zamestnávateľom a zamestnancami. Novela Zákonníka práce z roku 2007 zabezpečuje vyvážené právne postavenie medzi účastníkmi pracovnoprávneho vzťahu. Z toho dôvodu sa upravili ustanovenia, ktoré v aplikačnej praxi preukázali znevýhodnenie buď zamestnávateľa alebo zamestnanca v pracovnoprávnom vzťahu.   

131. Novela Zákonníka práce upravila napríklad:
•	pojem závislej práce, tak aby nedošlo k vylúčeniu zamestnanca z pracovnoprávnej ochrany, ak jeho právny vzťah nenapĺňa znaky samostatného podnikania napr. podľa živnostenského zákona, čím sa odstránila právna neistota zamestnancov,
•	rozsah prekážok v práci  pri výkone verejnej funkcie, vzdelávaní a štrajku,
•	kompetenciu odborového orgánu pri zistení nedostatkov, ktoré bezprostredne ohrozujú životy a zdravie zamestnancov,
•	pôsobnosť odborových orgánov a zamestnaneckých rád na pracovisku a ich minimálne nároky z hľadiska ochrany zástupcov zamestnancov a ich pôsobenia na pracovisku,
•	rovnováha medzi právami a povinnosťami zamestnávateľov a zamestnancov,
•	rovnaké zaobchádzanie, 
•	posilnenie sociálneho dialógu. 

132. V roku 2007 bol novelizovaný aj zákon o kolektívnom vyjednávaní. Novelou sa spresnili zákonné podmienky pri pluralite odborových organizácií vo vzťahu k zamestnávateľovi alebo združeniu zamestnávateľov.

133. Garantuje sa pluralita odborových organizácií. Ak u zamestnávateľa pôsobia viaceré odborové organizácie pri kolektívnom vyjednávaní a uzatváraní kolektívnej zmluvy musia postupovať a konať s právnymi dôsledkami pre všetkých zamestnancov len spoločne a vo vzájomnej zhode, ak sa všetky odborové organizácie pôsobiace u zamestnávateľa   medzi   sebou  nedohodnú   na   inom  postupe.  Ak  sa  všetky  odborové organizácie pôsobiace u zamestnávateľa nedohodnú na spoločnom postupe, alebo nevyužijú inú možnosť dohody o postupe pri kolektívnom vyjednávaní, zamestnávateľ má právo uzatvoriť kolektívnu zmluvu s odborovou organizáciou s najväčším počtom členov, alebo s ostatnými odborovými organizáciami, ak súčet ich členov je väčší ako počet členov najväčšej odborovej organizácie. Tento princíp plurality sa garantuje aj pri uzatváraní kolektívnych zmlúv vyššieho stupňa (ďalej len „KZVS“). Ak nedôjde k dohode medzi odborovými organizáciami o postupe pri kolektívnom vyjednávaní (na podnikovej úrovni, ako aj na vyššej úrovni), ide o kolektívny spor o určenie odborovej organizácie oprávnenej na uzatváranie kolektívnej zmluvy a tento spor rieši rozhodca, určený zo zoznamu rozhodcov, ktorý je vedený na ministerstve práce, sociálnych vecí a rodiny.  Nový postup pri rozširovaní záväznosti KZVS vytvára predpoklady na  priaznivejšiu úpravu pracovných podmienok a podmienok zamestnávania aj u tých zamestnávateľov, u ktorých nepôsobí odborová organizácia. Je v súlade s relevantnými dohovormi Medzinárodnej organizácie práce. 

134. Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny  môže na návrh jednej zmluvnej strany alebo na návrh oboch zmluvných strán KZVS ustanoviť právnym predpisom, že KZVS je záväzná aj pre ďalšieho zamestnávateľa s prevažujúcou činnosťou v odvetví označenom kódom odvetvovej klasifikácie ekonomických činností, ktorý nie je členom organizácie zamestnávateľov, ktorá túto kolektívnu zmluvu uzavrela.

135. Zo zákona o kolektívnom vyjednávaní bola s účinnosťou od 1. apríla 2007 vypustená podmienka, že rozšíriť záväznosť KZVS možno len vtedy, ak s tým súhlasil zamestnávateľ, na ktorého sa navrhuje rozšíriť záväznosť kolektívnej zmluvy.

136. Na prerokovanie návrhov ministerstvo práce sociálnych vecí a rodiny podľa zákona zriadilo trojstrannú Poradnú komisiu pre rozširovanie záväznosti kolektívnej zmluvy vyššieho stupňa, v ktorej sú  zastúpení v rovnakom počte aj zástupcovia odborových organizácií a zástupcovia zamestnávateľských organizácií. 

137. Ďalej sa v zákone o kolektívnom vyjednávaní spresnili lehoty a proces konania pred sprostredkovateľom pri riešení kolektívneho sporu. V záujme efektivity konania pri riešení kolektívnych sporov a odstránenia nečinnosti niektorej zo zmluvných strán pri konaní pred sprostredkovateľom sa stanovuje povinnosť zmluvných strán a sprostredkovateľa navzájom si poskytovať súčinnosť. 

Článok 9
Sociálne zabezpečenie a sociálne poistenie

Sociálne zabezpečenie 

138. Pojem „sociálne zabezpečenie“ slovenský právny poriadok nedefinuje, no vo vzťahu k medzinárodným inštitúciám sa pod týmto pojmom rozumie spravidla sociálne poistenie, sociálna podpora a v širšom zmysle i sociálna  pomoc.

Sociálne poistenie

139. Prijatím zákona č. 461/2003  Z. z. o sociálnom poistení s účinnosťou od 1. januára 2004 nastala v oblasti sociálneho zabezpečenia zásadná zmena. Vyššie uvedeným právnym predpisom sa v Slovenskej republike realizovala transformácia systému sociálneho  zabezpečenia na systém sociálneho poistenia, pričom vo vzťahu k  právnej úprave  platnej do 31. decembra 2003 je zaručené právo na získanie dávky sociálneho poistenia v zásade za rovnakých podmienok, s vylúčením preferencií.

140. Základnou úlohou systému sociálneho poistenia je ochrana ekonomicky aktívneho obyvateľstva pri vzniku vymedzených sociálnych udalostí (choroba, tehotenstvo, materstvo, invalidita, staroba, úmrtie živiteľa, pracovný úraz, platobná neschopnosť zamestnávateľa a strata zamestnania). Podstatou tohto systému je jeho úzka previazanosť na ekonomickú aktivitu občanov a ich príjem. 

141. Systém sociálneho poistenia tvorí 5 samostatných podsystémov: 
•	nemocenské poistenie
•	dôchodkové poistenie (starobné a invalidné poistenie)
•	úrazové poistenie
•	garančné poistenie
•	poistenie v nezamestnanosti 

142. Povinne nemocensky a dôchodkovo  poistení sú:
a)	zamestnanec, ktorý vykonáva prácu na území Slovenskej republiky, alebo mimo územia Slovenskej republiky	 počas obdobia určeného zamestnávateľom, ak medzinárodná zmluva, ktorá má prednosť pred zákonmi Slovenskej republiky, neustanovuje inak,
b)	samostatne zárobkovo činná osoba, ktorej príjem prevyšuje 12-násobok minimálneho vymeriavacieho základu (minimálna mzda),
c)	pri dôchodkovom poistení aj tzv. poistenci štátu (rodičia starajúci sa o deti do 6 rokov veku, o dieťa s dlhodobo nepriaznivým zdravotným stavom od 6 do 18 rokov a o osoby, ktorým sa poskytuje peňažný príspevok za opatrovanie občana s ťažkým zdravotným postihnutím).

143. Povinne dôchodkovo poistená na účely starobného poistenia je aj fyzická osoba, ktorej sa vypláca úrazová renta. Na účely starobného poistenia je povinne poistená aj fyzická osoba, ktorej sa vypláca úrazová renta do dovŕšenia dôchodkového veku alebo do priznania predčasného starobného dôchodku.

144. Povinne poistený v nezamestnanosti je iba zamestnanec. Povinne úrazovo a garančne poistený je iba zamestnávateľ. Ďalšou možnosťou vzniku poistenia pre fyzickú osobu je stať sa dobrovoľne nemocensky poistenou osobou, dobrovoľne dôchodkovo poistenou osobou a dobrovoľne poistenou osobou v nezamestnanosti.  

Nemocenské poistenie

145. Nemocenské poistenie je poistením pre prípad straty alebo zníženia príjmu zo zárobkovej činnosti a na zabezpečenie príjmu v dôsledku dočasnej pracovnej neschopnosti, tehotenstva a materstva. Z nemocenského poistenia sa za podmienok ustanovených zákonom o sociálnom poistení poskytujú nemocenské dávky a to: nemocenské, ošetrovné, vyrovnávacia dávka a materské. 

146. V súvislosti so zavedeným poskytovaním náhrady príjmu pri dočasnej pracovnej neschopnosti zamestnanca počas prvých desiatich dní dočasnej pracovnej neschopnosti z prostriedkov zamestnávateľa, Sociálna poisťovňa poskytuje zamestnancom nemocenské od 11. dňa dočasnej pracovnej neschopnosti. Zamestnanec má nárok na nemocenské, ak bol pre chorobu alebo úraz uznaný za dočasne práceneschopného na výkon zárobkovej činnosti alebo mu bolo nariadené karanténne opatrenie. Zamestnancovi sa nemocenské poskytuje za kalendárne dni. Denná výška nemocenského zamestnanca je 55 % denného vymeriavacieho základu. Samostatne zárobkovo činnej osobe a dobrovoľne nemocensky poistenej osobe vzniká nárok na nemocenské od prvého dňa dočasnej pracovnej neschopnosti. Pre tieto osoby je výška nemocenského od prvého do tretieho dňa pracovnej neschopnosti 25 % a od štvrtého dňa  55 % denného vymeriavacieho základu. 

147. Poistenkyňa, ktorá je tehotná alebo ktorá sa stará o narodené dieťa, má nárok na materské, ak v posledných dvoch rokoch pred pôrodom bola nemocensky poistená najmenej 270 dní. Poistenkyni vzniká nárok na materské od začiatku šiesteho týždňa pred očakávaným dňom pôrodu určeným lekárom, najskôr od začiatku ôsmeho týždňa pred týmto dňom, a ak porodila skôr, odo dňa pôrodu. Nárok na materské zaniká uplynutím 28. týždňa od vzniku nároku na materské. V prípade, ak poistenkyňa porodila zároveň dve alebo viac detí a aspoň o dve z narodených detí sa stará alebo ak je osamelá, nárok na materské zaniká uplynutím 37. týždňa od vzniku nároku na materské. Otec dieťaťa môže poberať materské po dohode s matkou dieťaťa, najskôr uplynutím obdobia 6 týždňov od vzniku nároku na materské. Výška materského je 55 % z denného vymeriavacieho základu. 

148. Ďalšími dávkami nemocenského poistenia sú ošetrovné, na ktoré má poistenec nárok, ak sa stará o chorého člena rodiny. Vyrovnávacia dávka  je poskytovaná tehotnej zamestnankyni, ak bola preradená na inú prácu z dôvodu, že práca, ktorú doteraz vykonávala je zakázaná tehotným ženám alebo podľa lekárskeho posudku ohrozuje jej tehotenstvo, a pri práci, na ktorú je preradená, dosahuje bez svojho zavinenia nižší príjem ako pri práci, ktorú vykonávala pred preradením. Zamestnankyňa má nárok na vyrovnávaciu dávku, ak počas materstva do konca deviateho mesiaca po pôrode je preradená na inú prácu, pretože práca, ktorú predtým vykonávala, je podľa osobitného predpisu zakázaná matkám do konca deviateho mesiaca po pôrode alebo podľa lekárskeho posudku ohrozuje jej zdravie alebo materstvo, a pri práci, na ktorú je preradená, dosahuje bez svojho zavinenia nižší príjem ako pri práci, ktorú vykonávala pred preradením.  

Dávka	Počet prípadov             v roku 2007	Porovnanie so stavom  v roku 2006	Priemerná výška dávky v roku 2007 (v Sk)	Porovnanie so stavom  v roku 2006	
Nemocenské	1 048 818	106,02	4 241	107,34	
Ošetrovné	125 187	110,04	1 508	111,74	
Vyrovnávacia dávka	851	98,95	879	80,42	
Materské	205 368	101,82	6 800	108,89	

Tab. č.5:  Počet poberateľov nemocenských dávok a priemerná výška rok 2007

Dôchodkové poistenie

149. Dôchodkové poistenie sa člení na starobné poistenie ako poistenie na zabezpečenie príjmu v starobe a pre prípad úmrtia a na invalidné poistenie ako poistenie pre prípad poklesu schopnosti vykonávať zárobkovú činnosť v dôsledku dlhodobého nepriaznivého zdravotného stavu poistenca a pre prípad úmrtia.
       
150. Základnou dávkou starobného poistenia je starobný dôchodok, ktorý má zabezpečiť príjem v starobe. Podmienkami nároku na starobný dôchodok je obdobie dôchodkového poistenia najmenej 15 rokov a dovŕšenie dôchodkového veku. Zákonne ustanovený dôchodkový vek je pre mužov a ženy 62 rokov, pričom sa uplatňuje prechodné obdobie, ukončením ktorého sa docieli jednotný dôchodkový vek (v legislatívnom časovom horizonte rokov 2004 - 2006 pre mužov a v legislatívnom časovom horizonte 2004 - 2014 pre ženy). 

151. Spôsob výpočtu starobného dôchodku:
Starobný dôchodok = POMB x R x ADH 
POMB – priemerný osobný mzdový bod (pomer skutočného vymeriavacieho základu /hrubý príjem/ k všeobecnému vymeriavaciemu základu /priemerná mzda v hospodárstve Slovenskej republiky/ v rozhodujúcom období od roku 1984)
R – obdobie poistenia (celková doba poistenia)
ADH – aktuálna dôchodková hodnota (pre rok 2008 je 249,14 Sk)

152. Štát platí poistné na starobné poistenie, invalidné poistenie a poistné do rezervného fondu solidarity  za fyzickú osobu, ktorá sa riadne stará o dieťa do šiestich rokov jeho veku alebo o dieťa s dlhodobo nepriaznivým zdravotným stavom do 18 rokov jeho veku alebo ktorej sa poskytuje peňažný príspevok za opatrovanie občana s ťažkým zdravotným postihnutím. Týmto opatrením štát pre účely sociálneho poistenia postavil trvanie riadnej starostlivosti o dieťa a opatrovanie zdravotne ťažko postihnutej osoby na úroveň výkonu zárobkovej činnosti,  a teda za obdobie tejto starostlivosti, kedy uvedený okruh osôb nie je povinný platiť poistné na dôchodkové poistenie, štát za nich v tomto období poistné platí.

153. Existuje aj možnosť skoršieho odchodu do dôchodku, pričom podmienkami nároku na predčasný starobný dôchodok sú obdobie dôchodkového poistenia najmenej 15 rokov a suma dôchodku musí byť vyššia ako 1,2 násobok sumy životného minima pre plnoletú fyzickú osobu. O predčasný starobný dôchodok je možné požiadať najskôr 2 roky pred dovŕšením dôchodkového veku a suma predčasného starobného dôchodku sa znižuje o 0,5 % za každých začatých 30 dní, ktoré poistencovi zostávajú do dovŕšenia dôchodkového veku.
            
154. Zákon o sociálnom poistení ustanovuje jednotné podmienky nároku na pozostalostné dôchodky pre mužov aj ženy. Vdova/vdovec má nárok na výplatu vdovského/vdoveckého dôchodku počas jedného roka od smrti manžela/manželky. Po uplynutí uvedeného obdobia jedného roka má vdova nárok na výplatu vdovského dôchodku, ak  sa stará o nezaopatrené dieťa, je invalidná z dôvodu poklesu schopnosti vykonávať zárobkovú činnosť o viac ako     70 % alebo vychovala aspoň tri deti, dovŕšila vek 52 rokov a vychovala dve deti, dovŕšila dôchodkový vek.

155. Nezaopatrenému dieťaťu vznikne nárok na sirotský dôchodok vtedy, ak zomretý rodič (osvojiteľ) bol poberateľom starobného dôchodku, predčasného starobného dôchodku alebo invalidného dôchodku alebo ku dňu smrti získal potrebný počet rokov poistenia pre nárok na invalidný dôchodok, alebo splnil podmienky nároku na starobný dôchodok alebo zomrel v dôsledku pracovného úrazu alebo choroby z povolania. Suma sirotského dôchodku je vo výške 40 % dôchodku zomretého rodiča.

156. Základnou dávkou invalidného poistenia je invalidný dôchodok. Invalidita je podľa zákona o sociálnom poistení dlhodobo nepriaznivý zdravotný stav, v dôsledku ktorého má poistenec pokles schopnosti vykonávať zárobkovú činnosť o viac ako 40 % v porovnaní so zdravou fyzickou osobou. Miery poklesu schopnosti vykonávať zárobkovú činnosť sú uvedené v prílohe zákona o sociálnom poistení. Podmienkami nároku na invalidný dôchodok sú pokles schopnosti poistenca vykonávať zárobkovú činnosť o viac ako 40 % a získanie  potrebného počtu rokov dôchodkového poistenia.  Fyzická osoba má nárok na invalidný dôchodok aj vtedy, ak sa stala invalidnou v období, v ktorom bola nezaopatreným dieťaťom a má na území Slovenskej republiky trvalý pobyt. Nárok na invalidný dôchodok tejto fyzickej osobe vzniká najskôr odo dňa dovŕšenia 18 rokov veku.

Typ dôchodku	 Počty vyplácaných dôchodkov k:	Priemerná výška (sólo) dôchodku v Sk k:	
 	31.12.2006	31.12.2007	31.12.2006	31.12.2007	
Starobný 	916 296	916 941	8 226	8 885	
Predčasný starobný  	44 693	48 225	8 970	9398	
Invalidný                 	182 856	195 139	6 139	6 621	
Vdovský	302 363	302 807	5 203	5 544	
Vdovecký           	13 631	31 109	3 540	3 949	
Sirotský	30 237	29 645	2 982	3 242	
S p o l u	1 490 076	1 523 866	X	X	
Dôchodky vyplácané do	 		 	 	
Cudziny	6 543	7 480	X	X	
                                                                                              
Tab. č.6: Počet vyplácaných dôchodkových dávok a priemerná výška dôchodkov v rokoch 2006 a 2007 

157. V roku 2005 došlo k štrukturálnej zmene povinného dôchodkového systému - zavedeniu starobného dôchodkového sporenia s prvkami kapitalizácie (tzv. druhý pilier dôchodkového systému). Cieľom zavedenia starobného dôchodkového sporenia bolo diverzifikovať riziká jednotlivých spôsobov financovania dôchodkových dávok, t. j. priebežného spôsobu financovania a kapitalizačného spôsobu financovania.

158. Starobné dôchodkové sporenie je príspevkovo definované a financované z príspevkov odvádzaných na osobné dôchodkové účty. Každá fyzická osoba, ktorá sa rozhodne vstúpiť do tohto systému, si môže vybrať jednu z viacerých dôchodkových správcovských spoločností, ktoré  vytvárajú a spravujú tri dôchodkové fondy s rôznou investičnou stratégiou. Príspevky na starobné dôchodkové sporenie vyberá Sociálna poisťovňa. Výška príspevku na starobné dôchodkové sporenie predstavuje 9 % z vymeriavacieho základu. K 31. decembru 2007 počet sporiteľov v systéme starobného dôchodkového sporenia predstavoval 1 562 257.

159. Zo systému starobného dôchodkového sporenia sa budú vyplácať starobné dôchodky a predčasné starobné dôchodky formou programového výberu s doživotným dôchodkom alebo formou doživotného dôchodku a pozostalostné dôchodky po zomretých poberateľoch starobných dôchodkov alebo predčasných starobných dôchodkov vyplácaných zo systému starobného dôchodkového sporenia. 

160. Účelom doplnkového dôchodkového sporenia (tzv. tretí pilier dôchodkového systému) je zhromažďovanie príspevkov na doplnkové dôchodkové sporenie od účastníkov doplnkového dôchodkového sporenia a zamestnávateľov s cieľom umožniť účastníkovi doplnkového dôchodkového sporenia získať doplnkový dôchodkový príjem v starobe a doplnkový dôchodkový príjem v prípade skončenia výkonu prác, ktoré sú z hľadiska ochrany zdravia zaradené do kategórie 3 alebo 4, ako aj iných, im na roveň postavených prác.

161. Doplnkové dôchodkové sporenie je príspevkovo definované, financované prostredníctvom kapitalizácie, vykonávané doplnkovými dôchodkovými spoločnosťami na základe zákona č. 650/2004 Z. z. o doplnkovom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov  a je daňovo zvýhodnené s účinnosťou od 1. januára 2005. K 31. decembru 2007 bolo v systéme doplnkového dôchodkového sporenia zapojených 791 824 aktívnych klientov. 

Úrazové poistenie

162. Úrazové poistenie je poistením pre prípad poškodenia zdravia alebo úmrtia v dôsledku pracovného úrazu, služobného úrazu a choroby z povolania. Z úrazového poistenia sa za podmienok ustanovených zákonom o sociálnom poistení poskytujú úrazové dávky a to: úrazový príplatok, úrazová renta, jednorazové vyrovnanie, pozostalostná úrazová renta, jednorazové odškodnenie, pracovná rehabilitácia a rehabilitačné, rekvalifikácia a rekvalifikačné, náhrada za bolesť a náhrada za sťaženie spoločenského uplatnenia, náhrada nákladov spojených s liečením, náhrada nákladov spojených s pohrebom.

163. Úrazové poistenie je poistením zamestnávateľa a vzťahuje sa na všetkých zamestnávateľov, ktorí zamestnávajú aspoň 1 zamestnanca. Systém úrazového poistenia chráni aj tie osoby, ktoré pre zamestnávateľa vykonávajú prácu nielen v pracovnom, resp. služobnom pomere, ale aj na základe dohody a to:
•	dohoda o vykonaní práce a
•	dohoda o brigádnickej práci študentov.

164. Najpočetnejšími a finančne najnáročnejšími dávkami úrazového poistenia sú úrazová renta a úrazový príplatok. Podmienkou nároku na úrazovú rentu je viac ako 40 %-ný pokles pracovnej schopnosti, ku ktorému došlo dôsledkom pracovného úrazu alebo choroby z povolania. Za rok 2007 bol priemerný mesačný počet poberateľov úrazovej renty 5 077 a priemerná mesačná výška predmetnej dávky bola 7 043 Sk. Za rok 2007 bol priemerný mesačný počet poberateľov pozostalostnej úrazovej renty 268 a jej priemerná mesačná výška bola 2 773 Sk. Úrazový príplatok je dávka, ktorá sa poskytuje poškodenému, ktorý v dôsledku pracovného úrazu alebo choroby z povolania je práceneschopný (tvorí príplatok k nemocenskému). Za rok 2007 bol priemerný mesačný počet poberateľov úrazového príplatku 2 671 a priemerná mesačná výška úrazového príplatku predstavovala sumu 2 933 Sk.

Garančné poistenie

165. Garančné poistenie je poistením pre prípad platobnej neschopnosti zamestnávateľa na uspokojovanie nárokov zamestnanca a na úhradu príspevkov na starobné dôchodkové sporenie nezaplatených zamestnávateľom do základného fondu príspevkov na starobné dôchodkové sporenie. Z garančného poistenia sa za podmienok ustanovených zákonom o sociálnom poistení poskytuje dávka garančného poistenia. Za rok 2007 bolo vyplatených    2 821 dávok a priemerná výška dávky za rok 2007 činila 24 605  Sk.

Poistenie v nezamestnanosti  
 
166. Poistenie v nezamestnanosti je poistením pre prípad straty príjmu z činnosti zamestnanca v dôsledku nezamestnanosti a na zabezpečenie príjmu v dôsledku nezamestnanosti. Z poistenia v nezamestnanosti sa za podmienok ustanovených zákonom o sociálnom poistení poskytuje dávka v nezamestnanosti po dobu šiestich mesiacov, resp. štyroch mesiacov. Za rok 2007 bol priemerný mesačný počet poberateľov predmetnej dávky 22 311 a priemerná mesačná výška dávky v nezamestnanosti bola 6 713 Sk.

Sociálna podpora

167. Súčasťou  sociálneho zabezpečenia je aj systém štátnej sociálnej podpory, ktorý tvoria jednorazové a opakované dávky  určené rodinám s deťmi,  ktorými štát finančne prispieva rodičom  na výdavky spojené so zabezpečovaním starostlivosti o nezaopatrené deti. Systém štátnej sociálnej podpory tvoria: 
•	prídavok na dieťa, 
•	príplatok k prídavku na dieťa, 
•	rodičovský príspevok, 
•	príspevok pri narodení dieťaťa, 
•	príplatok k príspevku pri narodení dieťaťa, 
•	príspevok rodičom, ktorým sa súčasne narodilo tri a viac detí alebo v priebehu dvoch rokov opakovane dvojčatá,
•	príspevky na podporu náhradnej starostlivosti o dieťa: jednorazový príspevok pri zverení do náhradnej starostlivosti, jednorazový príspevok pri zániku náhradnej starostlivosti, opakovaný príspevok dieťaťu, opakovaný príspevok náhradnému rodičovi, osobitný opakovaný príspevok náhradnému rodičovi
•	náhradné výživné 

168. Prostredníctvom týchto štátnych sociálnych dávok štát  finančne prispieva rodinám  pri narodení dieťaťa, resp. viacerých detí súčasne, pri výchove a výžive dieťaťa, v období prípravy dieťaťa na povolanie, v období  starostlivosti rodičov o dieťa v útlom veku, pri vzniku a trvaní náhradnej rodinnej starostlivosti, neúplným rodinám, resp. osamelým rodičom pri zabezpečení výživy dieťaťa.  V období od novembra 2002  do mája 2008  sa realizovalo niekoľko zásadných legislatívnych úprav, ktoré reagovali na potreby rodín v meniacich sa spoločenských podmienkach. V súčasnosti je poskytovanie štátnych sociálnych dávok upravené vo viacerých právnych predpisoch.

169. Najvýraznejšie zmeny sa realizovali pri poskytovaní prídavku na dieťa, kde sa zrušilo testovanie príjmu spoločne posudzovaných osôb a prídavok sa od roku 2004 poskytuje na všetky nezaopatrené deti bez ohľadu na príjem rodičov a vek dieťaťa v rovnakej sume 540 Sk mesačne, najdlhšie do 25 rokov veku nezaopatreného dieťaťa. Zároveň sa v rámci daňovej reformy zaviedlo poskytovanie daňového bonusu zárobkovo činným rodičom, ktorí poberajú prídavok na dieťa, v sume 400 Sk mesačne. Uvedená suma daňového bonusu sa  postupne upravila na 555 Sk mesačne na každé vyživované dieťa pri splnení podmienok nároku. S účinnosťou od 1. júla 2008 sa zvýšila suma daňového bonusu na 582 Sk mesačne a to rovnakým koeficientom a za rovnaké kalendárne mesiace zdaňovacieho obdobia ako suma životného minima. Poslednou legislatívnou úpravou prídavku na dieťa sa s účinnosťou od 1. januára 2008 zaviedlo poskytovanie príplatku k prídavku na dieťa v sume 300 Sk mesačne v prípade, ak rodičia nezaopatreného dieťaťa sú poberateľmi dôchodkových dávok, nevykonávajú zárobkovú činnosť a teda si nemôžu uplatniť nárok na daňový bonus.

	2002	2003	2004	2005	2006	2007	
vyplatená suma v tis. Sk	9 274 324	8 818 446	6 827 891	8 676 073	8 461 580	8 254 143	
Priemerný mesačný počet detí	1 103 150	1 365 444	1 040 211	1 312 573 	1 284 654	1 252 710	

Tab. č.7: Vyplatená suma na prídavok na dieťa v období rokov 2002 – 2007 a priemerný mesačný počet detí,  na ktoré sa prídavok vyplácal.

170. Pri narodení každého dieťaťa štát poskytuje rodičom jednorazový príspevok v sume 4 560 Sk, ktorý sa zvyšuje o polovicu uvedenej sumy v prípade viac súčasne narodených detí. Pri poskytovaní príspevku pri narodení dieťaťa sa udiali významné zmeny, keďže s účinnosťou od 1. januára 2007  sa zaviedol jednorazový príplatok k príspevku pri narodení dieťaťa v sume 11 000 Sk v prípade narodenia prvého dieťaťa matke. Uvedený príplatok sa s účinnosťou od 1. februára 2008 zvýšil na 20 440 Sk. Príplatkom štát prispieva rodičom na zvýšené výdavky rodiny spojené s narodením prvého dieťaťa. Podpora štátu v takomto prípade spolu s príspevkom pri narodení dieťaťa tak dosahuje sumu 25 000 Sk.  Vláda môže každoročne svojim nariadením upravovať výšku príspevku pri narodení dieťaťa aj výšku novo zavedeného príplatku.

171. Zmenami prešiel aj rodičovský príspevok určený rodičom, ktorí sa osobne starajú o dieťa do troch rokov veku alebo do šesť rokov veku, ak ide o dieťa s dlhodobo nepriaznivým zdravotným stavom.  Rodičovi, ktorý popri starostlivosti o dieťa vykonáva aj zárobkovú činnosť a v čase svojej neprítomnosti zabezpečí starostlivosť o svoje dieťa inou fyzickou osobou alebo právnickou osobou,  štát naďalej poskytuje s účinnosťou od 1. júla 2005  rodičovský príspevok v plnej výške v sume 4 560 Sk mesačne, ktorá sa od 1. septembra  2008 zvýšila na sumu 4 780 Sk mesačne. Výška rodičovského príspevku sa každoročne upravuje o percento, o ktoré sa zvyšuje životné minimum. 

172. Nárok na rodičovský príspevok si môže uplatniť jeden z rodičov, matka alebo otec podľa vzájomnej dohody. Ak rodič vykonával zárobkovú činnosť nárok na rodičovský príspevok si môže uplatniť po ukončení poberania nemocenskej dávky materské, ale ak by výška vyplácaného materského nedosahovala výšku štátnej sociálnej dávky – rodičovského príspevku, môže rodič do tejto výšky požiadať o doplatok k materskému. Rodič, ktorému nevznikol nárok na materské, alebo ktorý nevykonával zárobkovú činnosť, napr. nezamestnaný alebo študent, môže požiadať o rodičovský príspevok od narodenia dieťaťa. Od 1. júla 2005  štát poskytuje rodičovský príspevok v plnej výške aj rodičovi, ktorý popri starostlivosti o dieťa vykonáva zárobkovú činnosť a v čase svojej neprítomnosti zabezpečí starostlivosť o svoje dieťa inou fyzickou osobou alebo právnickou osobou.  

	2002	2003	2004	2005	2006	2007	
Vyplatená suma v tis. Sk	4 171 533	5 646 750	5 790 213	6 531 213	7 059 118	7 370 374	
Priemerný mesačný počet poberateľov	128 873	124 956	126 408	131 297	134 786	135 083	

Tab. č.8: Vyplatená suma na rodičovský príspevok v období rokov 2002 – 2007  a  priemerný mesačný počet poberateľov,  ktorým sa rodičovský príspevok  vyplácal

173. V nadväznosti na prijatie nového zákona č. 36/2005 Z. z.  o rodine a o zmene a doplnení niektorých zákonov (ďalej len „zákon o rodine“) sa vypracovala nová právna úprava , ktorá nadobudla účinnosť 1. januára 2006. Systémom jednorazových a opakovaných príspevkov (jednorazový príspevok pri zverení do náhradnej starostlivosti, jednorazový príspevok pri zániku náhradnej starostlivosti, opakovaný príspevok dieťaťu, opakovaný príspevok náhradnému rodičovi, osobitný opakovaný príspevok náhradnému rodičovi)  štát finančne podporuje náhradnú starostlivosť o dieťa, ktorú vykonáva osobne iná fyzická osoba ako rodič na základe rozhodnutia súdu. Výška jednorazových a opakovaných príspevkov sa každoročne upravuje o percento, o ktoré sa zvyšuje životné minimum. 

	2006	2007	
Opakovaný príspevok dieťaťu	179 939	225 324	
Opakovaný príspevok náhradnému rodičovi	51 768	66 070	
Odmena pestúna	21 733	17 509	
Osobitný opakovaný príspevok náhradnému rodičovi	1 447	1 917	
Jednorazový príspevok pri zverení do náhradnej starostlivosti	11 205	8 302	
Jednorazový príspevok pri zániku náhradnej starostlivosti	11 526	9 407	

Tab. č.9: Výška finančnej podpory štátu V tis. Sk za obdobie rokov 2006 – 2007, ktorá bola poskytnutá  na podporu náhradnej starostlivosti o dieťa.
					
174. Osamelí rodiča s nezaopatrenými deťmi sú viac vystavení riziku chudoby ako úplné rodiny. To bol jeden z dôvodov na zavedenie  inštitútu náhradného výživného,  kedy začal štát poskytovať finančné prostriedky na zabezpečenie výživy dieťaťa  v prípade, ak si rodič dieťaťa alebo iná povinná osoba neplnila vyživovaciu povinnosť stanovenú súdom.

	2005	2006	2007	
Finančné prostriedky v tis. Sk	38 620	71 042	91 037	
Priemerný mesačný počet poberateľov	1 602	 3 362	4 051	

Tab. č.10: Počet detí a vyplatená suma náhradného výživného za obdobie rokov 2005 – 2007 
175. V rámci novej právnej úpravy s účinnosťou od 1. júla 2008 sa rozšíril okruh oprávnených osôb o siroty, ktorých výška sirotských dôchodkov nedosahuje výšku minimálneho výživného ustanoveného zákonom  o rodine alebo o siroty, ktorým nevznikol nárok na sirotský dôchodok. Náhradné výživné tak  umožňuje riešiť aj situáciu detí, ku ktorým si už povinná osoba nemôže plniť vyživovaciu povinnosť, a nemôžu byť riešené v systéme sociálneho poistenia. Poskytovanie náhradného výživného je možné považovať za významný preventívny prvok zameraný na predchádzanie stavu hmotnej núdze detí.  

Sociálna pomoc

176. Sociálna pomoc je súčasťou systému sociálneho zabezpečenia. V rámci sociálnej pomoci sa rieši hmotná núdza občanov. Podmienky vzniku nároku na pomoc v hmotnej núdzi a pôsobnosť orgánov štátnej správy a samosprávy upravuje zákon č. 599/2003 Z. z o pomoci v hmotnej núdzi a o zmene a doplnení niektorých zákonov (ďalej len „zákon o pomoci v hmotnej núdzi“). 

177. V rámci systému sociálnej pomoci sú riešení občania v hmotnej núdzi, v súlade so zákonom  o pomoci v hmotnej núdzi dávkou v hmotnej núdzi a príspevkami v hmotnej núdzi.

178. Občanom  a fyzickým osobám, ktoré sa s občanom v hmotnej núdzi spoločne posudzujú zaručuje zákon o pomoci v hmotnej núdzi zabezpečenie základných životných podmienok,  ktorých peňažným vyjadrením je základná dávka na šiestich úrovniach podľa štruktúry rodiny. K základnej dávke možno získať štyri príspevky v hmotnej núdzi (príspevok na zdravotnú starostlivosť, príspevok na bývanie, aktivačný a ochranný príspevok). Podmienky vzniku nároku na príspevky určuje zákon. Na mimoriadne výdavky občanov v hmotnej núdzi sa poskytuje jednorazová dávka v hmotnej núdzi. Vzhľadom na to, že riešenie hmotnej núdze je garantované Ústavou, konanie o pomoci v hmotnej núdzi sa uskutočňuje v rámci správneho konania s možnosťou preskúmania právoplatných rozhodnutí súdom.

179. Nástrojom riešenia hmotnej núdze je dávka a príspevky v hmotnej núdzi, ktoré sa poskytujú opakovane pri splnení podmienky absencie alebo nízkeho príjmu  pod úrovňou súm životného minima. Túto určuje zákon  č. 601/2003 Z. z. o životnom minime (ďalej len „zákon o životnom minime“).

Sociálne zabezpečenie príslušníkov štátnych bezpečnostných zborov, záchranných zborov a ozbrojených síl

180. Sociálne zabezpečenie príslušníkov štátnych bezpečnostných zborov, príslušníkov Hasičského a záchranného zboru, príslušníkov Horskej záchrannej služby, príslušníkov ozbrojených síl, ako aj pozostalých manželiek (manželov) a nezaopatrených detí po týchto osobách je v Slovenskej republike od 1. júla 2002 upravené osobitným zákonom a je samostatným osobitným systémom sociálneho zabezpečenia, ktorý spravujú príslušné ministerstvá a štátne organizácie, ktoré riadia uvedené zbory a ozbrojené sily.

181. Ide o systém na základe sociálneho poistenia so štátnou garanciou. Štát garantuje potrebnú úroveň vyplácaných dávok a služieb s tým spojených. Dôvodom existencie uvedeného osobitného systému sociálneho zabezpečenia je potreba kompenzácie nepriaznivých sociálnych dôsledkov výkonu služby v bezpečnostných zboroch, v záchranných zboroch a v ozbrojených silách a rizík vyplývajúcich z tejto služby a podpora motivácie k výkonu tejto služby v štátnom záujme. Sociálne zabezpečenie príslušníkov štátnych bezpečnostných zborov, záchranných zborov a ozbrojených síl zahŕňa:
•	nemocenské zabezpečenie,
•	úrazové zabezpečenie,
•	výsluhové zabezpečenie 
•	zabezpečenie službami.

182. V zdravotnom poistení príslušníci bezpečnostných zborov, záchranných zborov a ozbrojených síl podliehajú ako iní občania systému všeobecného povinného zdravotného poistenia s tým, že nad rámec zdravotnej starostlivosti poskytovanej na základe tohto poistného systému sa im poskytuje tiež špecifická zdravotná starostlivosť vyplývajúca z potrieb a dôsledkov výkonu služby v uvedených zboroch a silách, ktorú uhrádza štát. Toto koncepčné riešenie sa v uplynulých rokoch plne osvedčilo.

Príslušníci Hasičského a záchranného zboru

183. Príslušníci Hasičského a záchranného zboru (ďalej len „ príslušníci zboru“) od 1. apríla 2002 do 1. januára 2008 boli súčasťou všeobecného systému zdravotného a sociálneho zabezpečenia a vzťahovali sa na nich tie isté všeobecne záväzné právne predpisy ako na iných občanov. Poskytovaná liečebná starostlivosť, peňažné dávky v chorobe, materstve, rodičovstve, systém dôchodkového zabezpečenia, sociálnej podpory a pomoci sa v podstate nelíšil od bežných občanov, okrem niektorých sociálnych inštitútov, ktoré boli zakotvené v ustanoveniach zákona č. 315/2001 Z. z. o Hasičskom a záchrannom zbore (ďalej len „zákon o zbore“).

184. Sociálne zabezpečenie a nemocenské zabezpečenie príslušníkov zboru riešili ustanovenia zákona o zbore (§163 až §173). Na zabezpečenie oprávnených záujmov a potrieb príslušníkov zboru, na zlepšenie podmienok vykonávania služby, zdravotných, sociálnych a kultúrnych podmienok bola uzatvorená kolektívna dohoda s odborovým zväzom hasičov a na úrovni služobných úradov boli uzatvárané kolektívne zmluvy.

185. Vyhodnotenie plnenia úloh v oblasti sociálneho zabezpečenia príslušníkov zboru a zamestnancov Hasičského a záchranného zboru sa vykonáva každoročne a obsahuje najmä oblasť zdravotnej starostlivosti o príslušníkov zboru, zabezpečenie psychologickej starostlivosti, zabezpečenie stravovania príslušníkov zboru a zamestnancov zboru, rekondičné pobyty príslušníkov zboru a vyplácanie príplatkov k nemocenskému, príplatkov k podpore pri ošetrovaní člena rodiny, vyrovnávacieho príplatku a vyplácanie príplatku za štátnu službu k dôchodku.

186. Každoročne boli vykonávané periodické preventívne prehliadky príslušníka zboru. Cieľom týchto prehliadok bolo vyhodnocovať zdravotný stav príslušníkov zboru a v prípade zhoršenia zdravotného stavu odporúčať na základe prieskumného konania zmeny zdravotnej klasifikácie, prípadne skončenie služobného pomeru. Okrem nich sa robili povinné očkovania príslušníkov zboru. 

187. Transformovaním vojenských záchranných útvarov civilnej ochrany do organizačných štruktúr zboru k 1. januáru 2003 prešli do zboru tri zdravotné strediská, zaradené do Záchranných brigád zboru v Malackách, v Žiline a v Humennom s pôsobnosťou na celý zbor. Tieto strediská vykonávajú a koordinujú kompletnú liečebno-preventívnu činnosť, organizovanie preventívnych akcií zdravotníckeho charakteru a podieľajú sa na plnení úloh zboru podľa regionálnej pôsobnosti. Organizujú a vykonávajú liečebno-preventívnu starostlivosť príslušníkov zboru, vyšetrujú a ošetrujú príslušníkov zboru; podľa možností aj ich rodinných príslušníkov a bývalých zamestnancov ako aj dôchodcov. Zabezpečujú včasné poskytovanie zdravotníckej pomoci pri hromadnom nasadení príslušníkov zboru, pri nasadení na nebezpečné záchranné práce, pri nebezpečnom výcviku, pri rôznych hromadných súťažiach a ostatných akciách podľa vyžiadania služobných úradov. Sledujú a vyhodnocujú zdravotný stav v zbore, chorobnosť a úrazovosť príslušníkov zboru, spracovávajú rozbory neschopnosti k službe pre chorobu a úraz a výsledky predkladajú prezidentovi zboru s navrhovanými opatreniami. Sledujú výskyt prenosných chorôb, ťažkých úrazov, chorôb z povolania a navrhovať adekvátne preventívne opatrenia. Od 1. januára 2008 sa poskytuje príslušníkom zboru aj špecifická zdravotná starostlivosť (§ 102b a §102c zákona o zbore).

188. Psychológovia zboru vykonávali posudzovanie psychologickej spôsobilosti uchádzačov na voľné funkčné miesta v zbore a  ďalšie aktivity súvisiacimi s psychologickou starostlivosťou o príslušníkov zboru. Uskutočňovalo sa poskytovanie posttraumatickej a intervenčnej starostlivosti príslušníkom zboru a odborná príprava v oblasti psychológie v základnej príprave a špecializovaných odborných prípravách a psychologické poradenstvo príslušníkom zboru. U klinického psychológa zboru prebiehali vyšetrenia príslušníkov zboru, ktorí vykonávajú špecializované činnosti v zbore. 

189. Poskytujú sa aj náhrady výdavkov súvisiacich so vznikom služobného pomeru a s preložením na vykonávanie činností mimo miesta vykonávania štátnej služby. Tento inštitút sa využíval len v ojedinelých prípadoch (§58 zákona o zbore). 

190. Inštitút vyrovnávacieho príspevku bol zavedený zákonom o zbore s účinnosťou od 1. apríla 2002. Podľa pôvodného znenia zákona o zbore (§133)  príslušníkovi zboru, ktorý odpracoval v  zbore najmenej 20 rokov a dosiahol vek 50 rokov a jeho služobný pomer sa skončil preto, že podľa rozhodnutia lekárskej komisie stratil dlhodobo zo zdravotných dôvodov spôsobilosť vykonávať doterajšiu funkciu alebo akúkoľvek funkciu v zbore, ktorej vykonávanie by nebolo na ujmu jeho zdravia, a nemal nárok na dôchodok zo sociálneho zabezpečenia, poskytoval sa vyrovnávací príspevok do dosiahnutia veku potrebného na vznik nároku na starobný dôchodok. Vyrovnávací príspevok patril príslušníkovi zboru odo dňa skončenia stálej štátnej služby do takej sumy, aby spolu s príjmami z inej zárobkovej činnosti dosiahla sumu posledného mesačného služobného príjmu. Vyrovnávací príspevok vyplácal služobný úrad bez žiadosti príslušníka zboru.

191. Na základe prijatej novely zákona o zbore s účinnosťou od 1. januára 2005 bola vypustená ako jedna z podmienok vzniku nároku na vyrovnávací príspevok, dosiahnutie hranice 50 rokov veku. Vyrovnávacie príspevky poberá približne 142 bývalých príslušníkov zboru. Mesačne vyplatená suma vyrovnávacieho príspevku v roku 2007 bola 3 496 119,- Sk, priemerná mesačná suma na jedného príslušníka je 24 620,-Sk.
 
192. Pozostalý má nárok na úmrtné vo výške odchodného, na ktoré by mal príslušník v čase úmrtia alebo vyhlásenia za mŕtveho nárok a každé pozostalé nezaopatrené dieťa má nárok na úmrtné v sume jedného mesačného služobného platu príslušníka (§133 zákona o zbore).  

193. Príslušníci zboru majú povinnosť zúčastniť sa rekondičného pobytu v trvaní 14 dní nepretržite, ak splnia zákonom stanovené podmienky (§161 ods. 2 písm. a) a písm. b) zákona o zbore).  S účinnosťou od 1. mája 2004 sa rozšíril okruh príslušníkov zboru, ktorým sa poskytoval rekondičný pobyt, ktorých dovtedy musela preskúmavať a rozhodovať o ich zaradení lekárska komisia a od účinnosti zákona o zbore sa im poskytuje rekondičný pobyt bez rozhodnutia lekárskej komisie. 

194. Ak je príslušník zboru uznaný pre chorobu alebo úraz za dočasne neschopného k vykonávaniu štátnej služby a vznikol mu nárok na náhradu príjmu alebo nárok na nemocenské, patrí mu príplatok  k nemocenskému alebo príplatok k ošetrovnému v sume rozdielu medzi služobným platom. Celkové obdobie poskytovania príplatku je najviac 30 dní v jednom kalendárnom roku (§163 zákona o zbore). 
 
195. Bývalým príslušníkom zboru, alebo pozostalým po príslušníkoch zboru, ktorí splnili podmienky zo zákona sa vypláca príplatok za štátnu službu k dôchodku (§165 zákona o zbore).  V rámci dôchodkového zabezpečenia príslušníkov je cca 153 poberateľov príplatku za štátnu službu k dôchodku. Vyplácaná suma za rok 2007 je 7 787 115,- Sk a priemerná suma na jedného poberateľa je 4 241,- Sk. 

196. Zo 4 102 funkčných miest príslušníkov zboru je k dnešnému dňu  279 funkčných miest obsadených ženami – príslušníčkami zboru, čo je 6,80 % z plánovaného počtu funkčných miest príslušníkov zboru. Oproti stavu k  31. marcu 2007 zastúpenie príslušníčiek v zbore sa v súčasnosti mierne zvýšilo, a to zo 6,52 % na 6,80 %. Vzhľadom na špecifické činnosti v zbore sú ženy  zaradené v prevažnej miere na oddeleniach požiarnej prevencie, osobných úradoch služobných úradoch a vykonávajú činnosti súvisiace s ekonomickým a materiálnym zabezpečením zboru.

197. Zákon o zbore upravuje osobitné podmienky na vykonávanie štátnej služby príslušníčok Hasičského a záchranného zboru. Ak vykonáva tehotná príslušníčka alebo príslušníčka po skončení materskej dovolenky a rodičovskej dovolenky do deviateho mesiaca po pôrode štátnu službu, ktorá je podľa osobitného predpisu tehotnej príslušníčke zakázaná, alebo by ohrozovala jej tehotenstvo alebo materstvo, služobný úrad je povinný vykonať dočasnú úpravu služobných podmienok, aby sa predišlo ohrozeniu. Ak to nie je možné, je služobný úrad povinný preradiť ju na inú funkciu, ktorá je pre ňu vhodná (§102 zákona o zbore). Pokiaľ služobný úrad nemôže preradiť príslušníčku na inú vhodnú funkciu, zaradí ju do nástupu na materskú dovolenku, resp. po skončení materskej dovolenky do konca deviateho mesiaca po pôrode mimo činnej štátnej služby. Príslušníčke patrí v obidvoch prípadoch služobný plat, ktorý jej patril pred vykonanými zmenami vo funkčnom zaradení.   

198. Ak príslušníčke vznikne nárok na materské podľa osobitného predpisu, patrí jej príplatok k materskému v sume rozdielu medzi služobným platom po odpočítaní preddavku na daň z príjmov zo závislej činnosti a z funkčných pôžitkov, poistného na zdravotné poistenie, poistenie na nemocenské poistenie, poistného na starobné poistenie, poistného na invalidné poistenie a poistného na poistenie v nezamestnanosti a poskytnutým materským (§164 zákona o zbore).

199. Do sociálnej oblasti je možné zahrnúť aj poskytovanie príspevku na stravu, pracovné jubileá, životné jubileá, rekreácie, kultúrne a spoločenské podujatia, branno–športové podujatia, príspevok na dopravu, stretnutia s dôchodcami, sociálnu výpomoc a iné. 

200. Na základe  Programového vyhlásenia vlády Slovenskej  republiky z augusta 2006 sa vypracoval návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 328/2002 Z. z. o sociálnom zabezpečení policajtov a vojakov a  o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o sociálnom zabezpečení vojakov“), ktorého účelom bolo zahrnúť do osobitného systému sociálneho zabezpečenia príslušníkov Policajného zboru, Železničnej polície, Zboru väzenskej a  justičnej stráže, Slovenskej informačnej služby, Národného bezpečnostného úradu, colníkov a príslušníkov ozbrojených síl aj príslušníkov Hasičského a záchranného zboru.  Vykonávanie činností hasičov v služobnom pomere je svojou charakteristikou i priebehom analogické služobnému pomeru príslušníkov ozbrojených zborov a ozbrojených síl a má rovnaké alebo veľmi podobné sociálne dopady na hasičov a príslušníkov ich rodín. 

201. Novela zákona o sociálnom zabezpečení vojakov nadobudla účinnosť od 1. januára 2008 a do osobitného systému sociálneho zabezpečenia príslušníkov Policajného zboru, Železničnej polície, Zboru väzenskej a  justičnej stráže, Slovenskej informačnej služby, Národného bezpečnostného úradu, colníkov a príslušníkov ozbrojených boli začlenení aj príslušníci Hasičského a záchranného zboru a všetky sociálne inštitúty tohto zákona sa vzťahujú aj na nich. Súčasne sa dovtedy platné inštitúty sociálneho zabezpečenia vyňali zo zákona o  zbore.   

202. Hodnotenie tak krátkeho obdobia účinnosti nepokladáme za objektívne. K požadovanému účelu zrejme bude jednoduchšie použiť vyhodnotenie uplatňovania jednotlivých špecifických inštitútov sociálneho zabezpečenia podľa zákona o sociálnom zabezpečení a vojakov v znení neskorších predpisov  iných zložiek. 

Článok 10
Ochrana a pomoc rodine, matkám a deťom

Ochrana detí

203. Podrobnejšie informácie o ochrane práv detí sú rozpracované v Druhej periodickej správe Slovenskej republiky o implementácii Dohovoru  OSN o právach dieťaťa za obdobie rokov 2001 – 2005. Druhá periodická správa Slovenskej republiky bola predložená v súlade s článkom 44 Dohovoru o právach dieťaťa a bola prerokovaná dňa 22. mája 2007 v Ženeve počas 45. zasadnutia Výboru pre práva dieťaťa. 

204. Dňom 1. septembra 2005 nadobudla účinnosť nová právna úprava sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately. Jeho cieľom bolo, aby sa právnou reguláciou vzťahov  vytvoril právny základ na dôslednú ochranu práv a záujmov maloletých detí, na účelnú, intenzívnu a systematickú pomoc a podporu deťom a rodinám, na zabezpečenie rovnocenného náhradného prostredia deťom v prípade, že nie sú vychovávané v prirodzenej rodine, na efektívne predchádzanie, odstraňovanie príčin vzniku, na zamedzovanie prehlbovania, šírenia a na zabraňovanie opakovania porúch psychického vývinu, fyzického vývinu alebo sociálneho vývinu jednotlivca, skupín a väčších  sociálnych celkov. Súčasne jeho cieľom bolo zabezpečenie implementácie medzinárodných zmlúv a dokumentov v oblasti práv detí, ktorými je Slovenská republika viazaná do vnútroštátneho  právneho poriadku. 

205. Výrazné zmeny v zákone o sociálnoprávnej ochrane detí a o sociálnej kuratele v porovnaní s predchádzajúcou právnou úpravou spočívajú najmä v úprave povinnosti ponúknuť psychologickú pomoc dieťaťu, ktorého rodičia sa rozvádzajú, v rozšírení možností pomoci ohrozeným deťom, rodinám aj plnoletým fyzickým osobám, podrobnejšej úprave výchovných opatrení  a ich výkonu, v zavedení inštitútu sociálnej kurately, v novej úprave výkonu opatrovníctva a poručníctva, úprave repatriácie aj pomoci maloletým bez sprievodu, úprave zabezpečenia účelu rozhodnutia súdu vykonávaného v zariadeniach sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately, v novej úprave opatrení sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately na zabezpečenie náhradného  rodinného prostredia, vrátane úpravy vnútroštátnych  pravidiel vo veciach medzištátneho osvojenia detí. Zákon o sociálnoprávnej ochrane detí a o sociálnej kuratele zaviedol, aby orgán sociálnoprávnej ochrane detí a sociálnej kurately vypracovával plány sociálnej práce s dieťaťom a jeho rodinou v prípadoch ak nad maloletým dieťaťom je nariadená ústavná starostlivosť, ak bolo uložené výchovné opatrenie, ak sa vykonáva sociálna kuratela pre dieťa alebo pre plnoletú fyzickú osobu. 

206. Špecifikom právnej úpravy sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej prevencie je, že právna úprava je bezprostredne determinovaná právnou úpravou najmä v oblasti rodinného práva, v oblasti občianskeho práva a v oblasti trestného práva. Osobitne významný je vzťah zákona o rodine a právnej úpravy sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej prevencie.  Zákon o rodine upravuje podmienky, ktorých existencia je dôvodom na prijatie a realizáciu niektorého z opatrení sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej prevencie. 

207. Novelizáciou prešiel aj zákon o príspevkoch v náhradnej starostlivosti o dieťa s účinnosťou od 1. januára 2006, ktorý na rozdiel od predchádzajúcej právnej úpravy rozšíril okruh detí, ktoré majú nárok na príspevok, aj o nezaopatrené dieťa, ktoré bolo zverené do náhradnej osobnej starostlivosti. Cieľom platnej právnej úpravy bolo zabezpečiť rovnaké podmienky pre všetky deti, o ktoré sa nemôžu osobne starať alebo nestarajú ich rodičia. Zároveň bolo cieľom uľahčiť rozhodovanie potencionálnym záujemcov osobitne z radov príbuzných a blízkych o zverenie dieťaťa do osobnej starostlivosti bez toho, aby museli splniť náročné predpoklady potrebné na zverenie dieťaťa do pestúnskej starostlivosti.

Koncepcia štátnej rodinnej politiky

208. V záujme plynulého nadviazania na reformné kroky a rozsiahle zmeny prebiehajúce v spoločnosti sa Koncepcia štátnej rodinnej politiky v roku 2004 aktualizovala predovšetkým v oblastiach politiky zamestnanosti, vzdelávania, bývania a právnej ochrany členov rodiny. Základnými prioritami realizácie rodinnej politiky sú od roku 2004 popri základných strategických cieľoch aj zlepšenie prístupu ku vzdelávaniu, dostupnosť bývania, zosúladenie pracovného a rodinného života, právna ochrana rodiny a pomoc v krízových situáciách.

209. Základné strategické ciele a základné princípy štátnej rodinnej politiky, ktoré sa z hľadiska vecnej kompetencie štátu uplatňujú najmä v oblasti právnej ochrany rodiny a jej členov, sociálno-ekonomického zabezpečenia rodín, výchovy detí a mládeže a prípravy na manželstvo a rodičovstvo a v oblasti ochrany zdravia členov rodiny sú obsiahnuté  v Koncepcii štátnej rodinnej politiky, základnom dokumente v tejto oblasti. Od začiatku roku 2008 sa postupne pripravujú  podmienky a východiská pre vypracovanie novej koncepcie  štátnej rodinnej politiky, ktoré by mali vychádzať okrem iného z kvalifikovaného prieskumu potrieb rodín a ich očakávaní. 

Špeciálna ochrana matiek

210. V právnych predpisoch je zakotvená rovnosť v postavení žien a mužov v pracovnoprávnych vzťahoch. Výnimočnosť postavenia ženy je ustanovená len v snahe zabezpečiť jej ochranu vzhľadom na jej fyziologické predpoklady a materské povinnosti. Ženy nesmú byť zamestnávané prácami, ktoré sú pre ne fyzicky neprimerané alebo škodia ich organizmu, najmä prácami, ktoré ohrozujú ich materské poslanie. Zoznamy prác a pracovísk, ktoré sú zakázané všetkým ženám, tehotným ženám, matkám do konca deviateho mesiaca po pôrode a dojčiacim ženám, ustanovuje nariadenie vlády Slovenskej republiky č. 272/2004 Z. z. 

211. Tehotná žena, matka do konca deviateho mesiaca po pôrode a dojčiaca žena nesmie byť zamestnávaná ani prácami, ktoré podľa lekárskeho posudku ohrozujú jej tehotenstvo zo zdravotných príčin spočívajúcich v jej osobe (§ 161 Zákonníka práce). Z hľadiska ochrany pri starostlivosti o dieťa má muž, zamestnanec starajúci sa o dieťa rovnaké právne postavenie ako žena.

212. V Zákonníku práce je zakotvená ochrana tehotnej ženy, ženy a muža starajúceho sa o dieťa pred skončením pracovného pomeru. Zamestnávateľ nesmie dať výpoveď v ochrannej dobe, t. j. v dobe, keď je zamestnankyňa tehotná, keď je zamestnankyňa na materskej dovolenke, keď je zamestnankyňa a zamestnanec na rodičovskej dovolenke alebo keď sa osamelá zamestnankyňa alebo osamelý zamestnanec starajú o dieťa mladšie ako tri roky (§ 64 ods. 1 písm. c) Zákonníka práce). Skončiť pracovný pomer je možné len výnimočne, a to v prípadoch, ak sa zrušuje alebo premiestňuje zamestnávateľ alebo jeho časť alebo, ak je to tehotná zamestnankyňa, zamestnankyňa a zamestnanec na rodičovskej dovolenke alebo, ak sa osamelá zamestnankyňa alebo osamelý zamestnanec starajú o dieťa mladšie ako tri roky, v prípadoch, keď by bolo možné skončiť pracovný pomer okamžite (§ 63 ods. 1 písm. a) Zákonníka práce). 

213. Zamestnávateľ je povinný prihliadať pri zaraďovaní zamestnancov do pracovných zmien aj na potreby tehotných žien a žien a mužov starajúcich sa o deti (§ 164 Zákonníka práce). Ak požiada tehotná žena a žena alebo muž trvale sa starajúci o dieťa mladšie ako 15 rokov o kratší pracovný čas alebo o inú vhodnú úpravu určeného týždenného pracovného času, zamestnávateľ je povinný jej žiadosti vyhovieť, ak tomu nebránia vážne prevádzkové dôvody. Tehotná žena, žena alebo muž trvale sa starajúci o dieťa mladšie ako tri roky, osamelá žena alebo osamelý muž, ktorí sa trvale starajú o dieťa mladšie ako 15 rokov, sa môžu zamestnávať prácou nadčas len s ich súhlasom. Pracovná pohotovosť sa s nimi môže len dohodnúť.

214. Zákon o štátnej službe poskytuje ochranu tehotným štátnym zamestnankyniam a matkám. Ak vykonáva tehotná štátna zamestnankyňa štátnu službu, ktorá je tehotnej štátnej zamestnankyni zakázaná alebo ktorá podľa lekárskeho posudku ohrozuje jej tehotenstvo, služobný úrad je povinný vykonať dočasnú úpravu služobných podmienok, aby sa predišlo jej ohrozeniu (§ 76 zákona o štátnej službe). Ak to nie je možné, služobný úrad je povinný preložiť ju do štátnej služby, ktorá je pre ňu vhodná. Pri tomto preložení patrí štátnej zamestnankyni funkčný plat podľa vykonávanej štátnej služby, najmenej však funkčný plat, ktorý jej patril pred týmto preložením. Rovnako to platí aj o štátnej zamestnankyni po skončení materskej dovolenky do konca deviateho mesiaca po pôrode. Na ochranu tehotných štátnych zamestnankýň a matiek sa primerane použijú aj ustanovenia Zákonníka práce.

215. V súvislosti so starostlivosťou o narodené dieťa patrí aj mužovi od narodenia dieťaťa rodičovská dovolenka v rovnakom rozsahu, ak sa stará o narodené dieťa. Počas čerpania materskej dovolenky (rodičovskej dovolenky podľa § 166 ods. 1 Zákonníka práce) zamestnankyni (zamestnancovi) neprislúcha mzda ani náhrada mzdy, ale nemocenská dávka - materské.

216. Na prehĺbenie starostlivosti o dieťa je zamestnávateľ povinný poskytnúť žene a mužovi, ktorí o to požiadajú, rodičovskú dovolenku až do troch rokov veku dieťaťa. Ak ide o dlhodobo nepriaznivý zdravotný stav dieťaťa vyžadujúci osobitnú starostlivosť, je zamestnávateľ povinný poskytnúť žene a mužovi, ktorí o to požiadajú, rodičovskú dovolenku až do šiestich rokov veku dieťaťa. Táto dovolenka sa poskytuje v rozsahu, o aký rodič žiada, spravidla však vždy najmenej na jeden mesiac.

217. Ak sa zamestnankyňa (zamestnanec) vráti do práce po skončení materskej dovolenky alebo rodičovskej dovolenky, je zamestnávateľ povinný zaradiť ich na ich pôvodnú prácu a pracovisko. Ak to nie je možné preto, že táto práca sa nevykonáva alebo pracovisko je zrušené, musí ich zamestnávateľ zaradiť na inú prácu zodpovedajúcu pracovnej zmluve. 

Zamestnávanie detí a mladistvých

218. Práca fyzickej osoby vo veku do 15 rokov alebo práca fyzickej osoby staršej ako 15 rokov do skončenia povinnej školskej dochádzky je zakázaná. Tieto fyzické osoby môžu vykonávať ľahké práce, ktoré svojím charakterom a rozsahom neohrozujú ich zdravie, bezpečnosť, ich ďalší vývoj alebo školskú dochádzku len pri:
•	účinkovaní alebo spoluúčinkovaní na kultúrnych predstaveniach a umeleckých predstaveniach, 
•	športových podujatiach,
•	reklamných činnostiach.

219. Výkon uvedených ľahkých prác povoľuje na žiadosť zamestnávateľa príslušný inšpektorát práce po dohode s príslušným orgánom verejného zdravotníctva. V povolení sa určí počet hodín a podmienky, za ktorých sa ľahké práce môžu vykonávať. Príslušný inšpektorát práce odoberie povolenie, ak podmienky povolenia nie sú dodržiavané. 

220. Zamestnávateľ je povinný viesť evidenciu mladistvých zamestnancov, ktorých zamestnáva v pracovnom pomere. Evidencia musí obsahovať aj dátum narodenia mladistvých zamestnancov. 

221. Zamestnávateľovi je uložená povinnosť utvárať priaznivé podmienky na všestranný rozvoj telesných a duševných schopností mladistvých zamestnancov aj osobitnou úpravou ich pracovných podmienok. Pri riešení dôležitých otázok týkajúcich sa mladistvých zamestnávateľ úzko spolupracuje so zákonnými zástupcami mladistvých.

222. Zamestnávateľ môže uzatvoriť pracovnú zmluvu s mladistvým iba po predchádzajúcom lekárskom vyšetrení mladistvého (§ 41 Zákonníka práce). Zamestnávateľ je povinný zabezpečiť, aby mladistvý zamestnanec bol vyšetrený lekárom aj pred preradením na inú prácu a tiež pravidelne, podľa potreby najmenej raz za rok, ak osobitný predpis neustanovuje inak. Mladistvý zamestnanec je povinný podrobiť sa určeným lekárskym vyšetreniam. Pri ukladaní pracovných úloh mladistvému zamestnancovi sa zamestnávateľ riadi aj lekárskymi posudkami (§ 176 Zákonníka práce).

223. Výpoveď daná mladistvému zamestnancovi i okamžité skončenie pracovného pomeru s mladistvým zamestnancom zo strany zamestnávateľa sa musia dať na vedomie aj jeho zákonnému zástupcovi. Ak pracovný pomer skončí mladistvý zamestnanec výpoveďou, okamžitým skončením pracovného pomeru, v skúšobnej dobe alebo, ak sa má jeho pracovný pomer skončiť dohodou, je zamestnávateľ povinný vyžiadať si vyjadrenie zákonného zástupcu (§ 172 Zákonníka práce). 

224. Zamestnávateľ môže zamestnávať mladistvých zamestnancov len prácami, ktoré sú primerané ich fyzickému a rozumovému rozvoju, neohrozujú ich mravnosť, a poskytuje im pri práci zvýšenú starostlivosť. To isté platí aj pre školy a občianske združenia podľa osobitného predpisu, ak v rámci svojej účasti na výchove mládeže organizujú práce mladistvých (§ 173 Zákonníka práce).

225. Zamestnávateľ nesmie zamestnávať mladistvých zamestnancov prácou nadčas, nočnou prácou a nesmie im nariadiť alebo s nimi dohodnúť pracovnú pohotovosť. Výnimočne môžu mladiství zamestnanci starší ako 16 rokov vykonávať nočnú prácu nepresahujúcu jednu hodinu, ak je to potrebné na ich výchovu na povolanie. Nočná práca mladistvého zamestnanca musí bezprostredne nadväzovať na jeho prácu pripadajúcu podľa rozvrhu pracovných zmien na denný čas.

226. Zamestnávateľ nesmie používať taký spôsob odmeňovania práce, ktorý by viedol pri zvyšovaní pracovných výkonov k ohrozeniu bezpečnosti a zdravia mladistvých zamestnancov.

227. Ak zamestnávateľ nesmie zamestnávať mladistvého zamestnanca prácou, na ktorú získal kvalifikáciu, pretože je jej výkon mladistvým zamestnancom zakázaný alebo preto, že podľa lekárskeho posudku ohrozuje jeho zdravie, zamestnávateľ je povinný dovtedy, kým bude mladistvý zamestnanec môcť túto prácu vykonávať, poskytnúť mu inú primeranú prácu zodpovedajúcu pokiaľ možno jeho kvalifikácii (§ 174 Zákonníka práce).

228. Mladistvý zamestnanec nesmie byť zamestnávaný prácami pod zemou pri ťažbe nerastov alebo pri razení tunelov a štôlní. Ďalej nesmie byť zamestnávaný prácami, ktoré so zreteľom na anatomické, fyziologické a psychické zvláštnosti v tomto veku sú pre neho neprimerané, nebezpečné alebo jeho zdraviu škodlivé. Zoznamy prác a pracovísk, ktoré sú zakázané mladistvým zamestnancom, ustanovuje nariadenie vlády č. 286/2004 Z. z. Zamestnávateľ nesmie zamestnávať mladistvých zamestnancov ani prácami, pri ktorých sú vystavení zvýšenému nebezpečenstvu úrazu alebo, pri ktorých výkone by mohli vážne ohroziť bezpečnosť a zdravie spoluzamestnancov alebo iných osôb (§ 175 Zákonníka práce).

229. Trestný zákon obsahuje skutkovú podstatu trestného činu ohrozovania mravnej výchovy mládeže. Odňatím slobody až na dva roky sa potrestá, kto v rozpore so všeobecne záväzným právnym predpisom (Zákonníkom práce) zamestnáva dieťa mladšie ako 15 rokov pričom mu bráni v povinnej školskej dochádzke. Na spáchanie tohto trestného činu sa vyžaduje úmysel a tiež to, aby sa dieťaťu v plnení školskej dochádzky reálne bránilo, t.j. fyzicky, vyhrážaním, prehováraním a pod. Podľa komentára k Trestnému zákonu je objektom tohto trestného činu záujem spoločnosti na zdravom fyzickom a duševnom vývoji detí, ktoré sú mladšie ako pätnásť rokov. 

Článok 11
Právo na primeranú životnú úroveň

Príjmová situácia domácnosti

230. Chudoba má multidimenzionálny charakter. Monitorovanie a hodnotenie chudoby na Slovensku sa realizuje v kontexte „Otvorenej metódy koordinácie“, ktorá bola vytvorená na úrovni Európskej únie pre spoločné usmerňovanie politík členských krajín v oblasti boja proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu a v oblasti sociálnej ochrany s cieľom naplniť jeden zo strategických lisabonských cieľov, a síce podstatne zredukovať chudobu do roku 2010. 

231. Meranie chudoby a sociálneho vylúčenia sa vykonáva za základe zisťovania o príjmoch a životných podmienkach EU SILC. Ide o harmonizovaný zdroj údajov o diferenciácií príjmov, úrovni a štruktúre chudoby a sociálneho vylúčenia. Zisťovanie realizuje Štatistický úrad Slovenskej republiky a na základe neho vytvára užívateľskú databázu, ktorá slúži pri výpočte spoločných indikátorov o chudobe v rámci EU a pre výskumné účely rôznych aspektov chudoby. V prvom rade sa sledujú údaje o príjmovej chudobe, ale taktiež z  hľadiska materiálnej deprivácie a sociálneho  vylúčenia vo vzťahu k vzdelaniu, zdraviu, pracovným podmienkam, sociálnej participácie a pod. 

232. Životné minimum na Slovensku stratilo od roku 2001 nadväznosť na poskytovanie pomoci v hmotnej núdzi, t.j. na garantovanie minimálneho príjmu. Žvotné minimum však stále predstavuje sumu, ktorá je oficiálne uznaná ako hranica minimálneho príjmu na zabezpečenie základných životných potrieb domácností. Tento príjem by mal dostatočne zabezpečovať spoločne hospodáriacej jednotke uspokojovanie jej základných životných potrieb. 

233. V rámci zákona. o životnom minime je nastavená pravidelná valorizácia súm životného minima, ktorá sa vykonáva raz ročne, a to vždy k 1. júlu kalendárneho roka, na základe indexu rastu čistých peňažných príjmov na osobu alebo indexu rastu životných nákladov nízkopríjmových domácnosti. Oba tieto indexy zisťuje Štatistický úrad Slovenskej republiky. Zákon o životnom minime sám o sebe nezakladá nárok na žiadnu dávku. Slúži ako kritérium určovania okruhu poberateľov ako aj odvodzovania výšky niektorých dávok, či zľavy z určitého plnenia.  

234. V roku 2007 sa pristúpilo k prehodnoteniu konštrukcie životného minima. Ukázalo sa, že pre naviazanie životného minima na základné životné potreby domácností resp. na minimálne akceptovateľné životné náklady domácností, bude potrebné zlepšiť kvalitu štatistických údajov o výdavkoch nízkopríjmových domácností a vytvoriť koncepciu životného minima, ktorá by odrážala mnohosť prístupov k stanovovaniu životného minima. Výsledkom prehodnotenia životného minima bol tiež návrh na zvýšenie súm, keďže minimálne vplyvom valorizačného mechanizmu stratilo životné minimum v období rokov 1998 – 2008 na svojej reálnej hodnote. Ďalšie návrhy spočívajú v úprave valorizačného mechanizmu a v zmene ekvivalentných jednotiek pre výpočet súm životného minima ďalších spolu posudzovaných členov domácnosti.

235. Podľa výsledkov EU SILC 2007 bolo v roku 2006 ohrozených rizikom chudoby 10,5% obyvateľov Slovenska, čo predstavuje oproti roku 2004 pokles o 2,8 percentuálneho bodu a v porovnaní s rokom 2005 pokles o 1,1 percentuálneho bodu. Je zrejmý pokles miery rizika chudoby oproti predchádzajúcemu obdobiu aj napriek zvýšeniu hranice chudoby. 

236. Miera rizika chudoby zachytáva podiel ľudí s príjmom nižším ako je hranica chudoby, nehovorí však o tom, nakoľko sú ľudia pod touto hranicou chudobní, tzv. hĺbku alebo intenzitu chudoby. Miera rizika chudoby predstavuje percento ľudí s ekvivalentným disponibilným príjmom pod hranicou rizika chudoby, ktorou je 60% národného mediánu ekvivalentného príjmu. Zjednodušene možno povedať, že ide o percento ľudí v krajine, ktorí žijú v domácnostiach s takým nízkym príjmom, že sú s veľkou pravdepodobnosťou chudobní.

237. Medzi najzraniteľnejšie skupiny ohrozené chudobou patria nezamestnaní, (45,1 %), dôchodcovia (8%), deti vo veku 0-15 rokov (15,6%), neúplné rodiny najmenej s jedným závislým dieťaťom (26 %), úplné rodiny s tromi a viac závislými deťmi (26 %). V zátvorkách je uvedený podiel osôb, ktoré sa nachádzajú pod hranicou chudoby na základe zisťovania EU SILC. 

Pohlavie	Pod hranicou chudoby (%)
EU SILC	
	2005	2006	2007	
Spolu	13,3	11,6	10,5	
Muži	13,2	11,7	9,8	
Ženy	13,5	11,5	11,2	

Tab. č.11: Percento ľudí pod hranicou chudoby za roky 2005-2006.

Bývanie

238. Podľa sčítania obyvateľov, domov a bytov bolo na Slovensku v roku 2001 celkovo 1 884 846 bytov, z toho 1 665 536 trvale obývaných. Z trvalo obývaných bytov bolo 845 494 v bytových domoch a 820 042 v rodinných domoch.

239. Pokiaľ ide o vybavenosť obyvateľstva bytmi v roku 2001, počet všetkých bytov na 1000 obyvateľov predstavoval hodnotu 350,4, počet trvale obývaných bytov hodnotu 309,6.
Pokiaľ ide o štruktúru bytového fondu podľa právneho dôvodu užívania bytov, z celkového počtu trvale obývaných bytov bolo v roku 2001 135 225 v nájme a 248 531 bytov družstevných.

240. V roku 2008 bolo na základe rezortného štatistického zisťovania analyzované, že k 31. decembru 2007 bol počet nájomných bytov vo vlastníctve obcí cca 47 000 a počet bytov vo vlastníctve bytových družstiev cca 81 000.

241. Ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja ako ústredný orgán štátnej správy pre tvorbu a uskutočňovanie bytovej politiky zabezpečuje legislatívu v oblasti rozvoja bývania najmä prostredníctvom úverovej a dotačnej politiky. V rámci svojich kompetencií vytvára podmienky na zvýšenie dostupnosti bývania, ktoré má svoj sociálny rozmer a tým je nájomné bývania. 

242. Vláda Slovenskej republiky sa riešením problematiky bývania sociálne slabších skupín obyvateľstva pravidelne zaoberá.  Dlhodobá koncepcia bývania pre marginalizované skupiny obyvateľstva  a model jej financovania je zameraná na riešenie problematiky bývania sociálne vylúčených komunít a je špecifickým doplnením koncepcie štátnej bytovej politiky. 

243. V nadväznosti na Dlhodobú koncepciu bývania pre marginalizované skupiny obyvateľstva a model jej financovania zabezpečilo ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja spracovanie metodickej publikácie „Postupy prípravy a vzorové projekty výstavby nájomných bytov nižšieho štandardu“. Cieľom vypracovania danej publikácie je poskytnúť predstaviteľom miestnych samospráv metodický materiál, ktorý objasňuje postupy, zásady a pravidlá pri zaobstarávaní  a financovaní projektovej dokumentácie a výstavbe nájomných bytov nižšieho štandardu. Súčasťou publikácie je 9 vzorových projektov, ktoré zohľadňujú špecifiká bývania marginalizovaných skupín obyvateľstva a zodpovedajú požiadavkám pre poskytovanie dotácií na obstarávanie nájomných bytov nižšieho štandardu. 

244. V súlade so zámermi koncepcie štátnej bytovej politiky štát postupne vytvoril systém podporných ekonomických nástrojov rozvoja bývania, ktoré sú diferencované podľa sociálnej situácie záujemcov o bývanie. Zvýšenie dostupnosti bývania pre skupiny občanov ohrozených sociálnym vylúčením, osobitne marginalizovaných rómskych komunít je riešené výhodnejšími podmienkami podpory pre výstavbu nájomných bytov s vyšším podielom dotácie na celkovom finančnom zabezpečení ich realizácie. Z rozpočtovej kapitoly ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja sa v rámci Programu rozvoja bývania poskytujú prostriedky vo forme dotácií obciam a neziskovým organizáciám na účely obstarávania nájomných bytov s limitovaným plošným a cenovým štandardom, určených na bývanie sociálne slabších skupín obyvateľstva, obstarávania nájomných bytov nižšieho štandardu, určených na bývanie marginalizovaných skupín obyvateľstva, výstavby technickej infraštruktúry podmieňujúcej výstavbu a užívanie nových bytov a odstraňovanie systémových porúch bytových domov. Pre byty bežného štandardu sa poskytuje dotácia 20% až 30% z obstarávacích nákladov bytovej stavby a pre byty nižšieho štandardu 75% až 80% z obstarávacích nákladov bytovej stavby.

245. Ďalším nástrojom, ktorým sa podporuje výstavba bytov v bytových domoch a v rodinných domoch vo forme poskytovania výhodných úverov, je Štátny fond rozvoja bývania. Úvery sa poskytujú len domácnostiam do stanovenej výšky príjmu a s limitovaným štandardom podlahovej plochy bytu.

Právo na dostatočnú výživu a oslobodenie od hladu 

246. Slovenská republika v rokoch 2002 – 2008 venovala značnú pozornosť zabezpečeniu práva jednotlivca na výživu. Potravinová bezpečnosť v Slovenskej republike nebola ohrozená, napriek tomu však treba konštatovať, že stravovacie zvyklosti  obyvateľstva nezodpovedajú zdravému životnému štýlu. Napriek určitému zlepšeniu vďaka výchove obyvateľstva k správnej výžive, strava je stále energeticky nadmerná a živinovo nevyvážená, na čom má podiel vysoká spotreba tukov (fast-food jedlá, ale aj tvrdé syry, údeniny, pochutiny), príliš vysoký príjem cukrov a soli, nízky príjem zeleniny, ovocia, strukovín, mlieka a rýb a tiež nesprávny pitný režim. 

247. Pripomíname, že v hodnotenom období sa vo svete prejavila rastúca spotreba vybraných poľnohospodárskych komodít v súvislosti s produkciou biopalív, čo výrazne ovplyvnilo ceny plodín a následne potravín. Z dôvodu horšej ekonomickej situácie mohli byť niektoré sociálne vrstvy obyvateľstva ohrozené prvkami nedostatočnej výživy. 

Spotreba vybraných druhov potravín v kg na jedného obyvateľa:	
Rok	1990	2000	2006	
hovädzie mäso	21,8	9,1	5,3	
bravčové mäso	44,5	33,1	32,2	
hydinové mäso	15,2	17,1	22,3	
mlieko a mliečne výrobky	226,3	160,2	152,4	
soľ	6,4	6,0	6,7	
ovocie a zelenina	100,6	94,2	88	

Tab. č.12: Trend spotreby vybraných druhov potravín v kg na jedného obyvateľa:

248. Z hľadiska vývoja spotreby potravín v Slovenskej republike je nesmierne závažný,  doslovný prepad spotreby mlieka a mliečnych výrobkov (okrem kyslomliečnych), najmä z hľadiska požiadaviek na optimálny vývin mladej generácie, ale aj ďalších skupín obyvateľstva. Nedostatočná je úroveň súčasnej spotreby mlieka a mliečnych výrobkov (bez masla) u obyvateľstva Slovenskej republiky, ktorá dosahuje len 152,4 kg/obyvateľa/rok (údaj z roku 2006), pritom odporúčaná dávka spotreby je až 220 kg/obyvateľa/rok. Vytvárajú sa tak reálne podmienky pre rozšírenosť hlavne osteoporózy, ktorá podľa WHO predstavuje jedno z najzávažnejších zdravotných rizík tohto storočia pre obyvateľov vo vyspelých krajinách. 

249. Trvale nepriaznivá je i spotreba zeleniny, ovocia, zemiakov a strukovín, ktorá pri klesajúcej spotrebe obilnín, okrem nedostatku viacerých dôležitých nutričných faktorov (vitamínov, minerálií a ďalších dôležitých prírodných látok s ochranným účinkom) vedie, napr. i k nízkemu príjmu potravinovej vlákniny charakterizovanej viacerými ochrannými účinkami voči rozšírenosti  tzv. civilizačných chorôb.

250. V roku 2007 bola  vypracovaná stratégia politiky výživy, ktorá definuje úlohy a priority rezortu pôdohospodárstva s cieľom postupnej zmeny nevhodných výživových zvyklostí obyvateľstva nadväzne na Bielu knihu Európskej únie o stratégii riešenia zdravotných problémov súvisiacich s výživou, nadváhou a obezitou v Európe. Hlavným cieľom stratégie je zlepšenie podmienok pre uspokojenie základných výživových potrieb a súčasne posilnenie prevencie závažných civilizačných ochorení obyvateľov Slovenskej republiky.

251. Slovenská republika tiež podporuje a rozvíja poľnohospodárske systémy prispievajúce k čo najúčinnejšiemu a trvalo udržateľnému rozvoju a využitiu prírodných zdrojov. Takýmto systémom je aj systém ekologického poľnohospodárstva pre výrobu bioproduktov a biopotravín, ktoré sú rozhodujúcim príspevkom zdravej výživy.

252. V rokoch 2004 – 2006 sa podpora ekologického poľnohospodárstva realizovala prostredníctvom Plánu rozvoja vidieka a ďalšie podporné možnosti boli poskytované Sektorovým operačným programom “Poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka“.  Od roku 2007 je ekologické poľnohospodárstvo podporované Programom rozvoja vidieka na roky 2007 – 2013. Trend produkcie biopotravín je stúpajúci. V máji 2008 je registrovaných 55 výrobcov biopotravín a 369 biofarmárov ekologicky obhospodarujúcich 144 970 ha poľnohospodárskej pôdy na Slovensku. 

253. V oblasti prvovýroby sa v sledovanom období od roku 2002 až doteraz zavádzaním nových poľnohospodárskych systémov naďalej riešia technologické a organizačné problémy chovov jednotlivých druhov hospodárskych zvierat (dobytok, ošípané, ovce, kozy, hydina) s dôrazom na rešpektovanie ich biologických potrieb, ekonomiku úžitkovosti, produktivitu práce a ekologické aspekty výroby. Vyvíjali sa nové metódy a postupy šľachtenia hospodárskych zvierat, s cieľom zvýšiť úžitkovosť a zlepšiť kvalitu živočíšnych produktov pri zohľadnení ekologizácie a trvalo udržateľného rozvoja s prispôsobením sa podmienkam Slovenska.

254. Slovenská republika kladie dôraz na podporu informačnej spoločnosti, ktorá prispieva ku konkurencieschopnosti európskej vedomostnej spoločnosti. S cieľom zlepšenia spôsobov výroby, uchovávania a distribúcie potravín Slovenská republika podporuje celoživotné vzdelávanie poľnohospodárov, šírenie nových poznatkov výskumu a vývoja do praxe, šírenie vedomostí o zásadách výživy, rozvíjanie a modifikovanie produkčných systémov, ktoré umožňujú ich účinný rozvoj pri efektívnom a ekologickom využívaní prírodných zdrojov. Výskumné a vedecké pracoviská rezortu pôdohospodárstva uskutočnili v období rokov 2002 - 2008 viacero analýz, vzdelávacích aktivít, projektov, vedeckých rozpráv s konkrétnymi závermi a odporúčaniami pre prax, realizačné opatrenia v decíznej sfére a pre ďalší rozvoj a zameranie vedy a výskumu v danej oblasti.

255. Aktivity boli zamerané na nasledovné tematické a problémové okruhy:
•	výroba, skladovanie, distribúcia a bezpečnosť potravín - odborná spôsobilosť pre prácu a manipuláciu s potravinami, ekologické poľnohospodárstvo
•	komplexný program ozdravenia výživy obyvateľstva Slovenskej republiky - stratégia výživy obyvateľstva, bezpečnosť, nutričná hodnota, zdravotná neškodnosť a hygienická kvalita potravín
•	poľnohospodárske výrobné systémy vo vzťahu k uplatňovaniu  noriem Európskej únie - moduly – životné prostredie; zdravie ľudí a zvierat, identifikácia a registrácia zvierat;  zdravie ľudí, zvierat a rastlín; hlásenie chorôb; životné podmienky zvierat, welfare zvierat
•	ekonomické, biologické a veterinárne podmienky chovu zvierat z hľadiska zdravej výživy obyvateľstva
•	riešenie problémov obchodu a trhové príležitosti slovenských agropotravinárskych výrobkov, postavenie potravinárstva v národnom hospodárstve
•	faktory a aktivity podmieňujúce udržateľnosť a multifunkčný rozvoj poľnohospodárstva; rozpracovanie a uplatnenie moderného systému presného hospodárenia na pôde v podmienkach Slovenska; riešenie problému diferencovanej efektívnosti poľnohospodárstva a jeho výrobných odvetví
•	riešenie výskumných úloh zameraných na zvyšovanie úrod, zvyšovanie odolnosti voči stresom a na zlepšovanie kvality dopestovanej produkcie poľnohospodárskych plodín pestovaných na ornej pôde, a to aj šľachtením a tvorbou nových odrôd hlavných poľnohospodárskych plodín, dosahujúcich vyššie úrody z hektára pri zvýšenej odolnosti voči biotickým (najmä voči chorobám a škodcom) a abiotickým (najmä voči suchu, nízkej pH pôdy, chladu a pod.) stresom a zlepšenej kvalite produkcie
•	súčasný stav a výhľad technického a technologického zabezpečenia pracovných procesov v poľnohospodárstve; vypracovávanie nových, resp. inovovaných pestovateľských systémov a technológií hlavných poľnohospodárskych plodín pre poľnohospodársku prax, vrátane pôdoochranných a alternatívnych systémov
•	očakávané globálne a regionálne zmeny klímy, ich možný dopad na vodný režim a poľné hospodárstva – eliminácia negatívnych vplyvov vhodnou technológiou, výživou, ochranou a odrodovou skladbou plodín
•	zabezpečovanie problematiky zhromažďovania, hodnotenia a uchovávania genetických zdrojov rastlín pre budúce generácie

256. V medzinárodnej spolupráci vo vzťahu k spravodlivej distribúcii zásob potravín sa Slovenská republika aktívne zúčastňovala prípravy celosvetového dokumentu Dobrovoľných smerníc na podporu realizácie práva na primerané potraviny v kontexte národnej potravinovej bezpečnosti. Smernice boli vypracované a odsúhlasené v rámci činnosti Organizácie Spojených národov pre výživu a poľnohospodárstvo v roku 2004. Slovenská republika prijala záväzky Miléniových rozvojových cieľov (najmä cieľa Boj s hladom a podvýživou) a tiež záväzky v rámci Deklarácie zo Svetového potravinového summitu a jeho hodnotenia po piatich rokoch (1996, 2002) s cieľom napomáhať pokroku a bojovať s hladom a podvýživou. Podporila závery Konferencie na vysokej úrovni o svetovej potravinovej bezpečnosti (Rím, 2008) a zapája sa do hľadania riešení potravinovej krízy v rámci rokovaní Doha – WTO. Slovenská republika nadväzne na okamžité riešenie svetových kríz ohrozenia výživy poskytla humanitárnu potravinovú pomoc a každoročne prispieva dobrovoľným príspevkom pre Svetový potravinový program.

Článok 12
Právo na fyzické a duševné zdravie

opatrenia na zníženie počtu potratov a dojčenskej úmrtnosti a opatrenia pre zdravý vývoj dieťaťa.

257. V Slovenskej republike počet umelých prerušení tehotenstva poklesol od roku 1990 o 76%. V roku 2005 bolo vykonaných 11 971 umelých prerušení tehotenstva, čo predstavuje menej ako 10 umelých prerušení tehotenstva na 1000 žien vo fertilnom veku. 

258. Výrazne sa zvýšili počty žien užívajúcich niektorú z antikoncepčných metód (hormonálna, korporálna, mechanická, využívanie prirodzených metód a pod.). V súlade s dekriminalizáciou umelého prerušenia tehotenstva zakomponovala Slovenská republika túto problematikou aj do Národného programu ochrany sexuálneho a reprodukčného zdravia. Zámerom je zabezpečiť prístup k umelému prerušeniu tehotenstva všetkým ženy s dostupnosťou v rámci Slovenskej republiky so  zárukou bezpečnosti.
     
259. Ministerstvo zdravotníctva pripravilo v roku 2008  Národný program ochrany sexuálneho a reprodukčného zdravia. Tento program v celom rozsahu zaberá problematiku sexuálnej výchovy, reprodukčného zdravia a zvlášť sa zameriava i na marginalizované skupiny obyvateľstva, ku ktorým boli prijaté špecifické úlohy na odstránenie najzávažnejších problémov, ktoré sa u týchto skupín vyskytujú (vysoká perinatálna i dojčenská úmrtnosť, vysoká chorobnosť, predčasná invalidizácia a pod.) Rokovanie vlády bolo v súvislosti s týmto materiálom  prerušené a  národný program je stále odložený.

260. Podľa nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky platný zákon č. 73/1986 Zb. o umelom prerušení tehotenstva  a Vyhláška č. 74/1986 Zb. ktorou sa vykonáva zákon o umelom prerušení tehotenstva nie sú v súlade s Ústavou Slovenskej republiky. Vzhľadom na uvedené bolo potrebné vypracovať a predložiť návrh nového zákona o umelom prerušení tehotenstva. Zámerom nového zákona o umelom prerušení tehotenstva je zosúladiť právnu úpravu s nálezom Ústavného súdu a zachovať možnosť umelého prerušenia tehotnosti v lehote do 24. týždňov trvania tehotenstva, v prípade geneticky chybného vývoja plodu. Nový návrh zákona o umelom prerušení tehotenstva je v súčasnej dobe na medzirezortnom pripomienkovom konaní.

261. Na základe zákona č. 576/2004 Z. z o zdravotnej starostlivosti službách súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti a o zmene a doplnení niektorých zákonov (ďalej len „zákon o zdravotnej starostlivosti“) boli z iniciatívy Občianskeho združenia Šanca pre nechcených zriadené tzv. hniezda záchrany, kam je možné beztrestne odložiť novorodenca do 6 týždňov po pôrode. Na území Slovenska  funguje celkovo 14 verejných inkubátorov na odloženie nechcených novorodencov. Zatiaľ  bolo odložených  14 detí. Z toho k trom sa vrátili v zákonnej lehote 6 týždňov po pôrode vlastné matky. 11 novorodencov bolo po zákonnej lehote 6 týždňov adoptovaných do nových rodín. Vďaka zriadeniu hniezd záchrany, poklesli vraždy novorodencov na minimum. Beztrestnosť takéhoto počínania matky - rodičky zabezpečuje novela trestného zákona, ktorá nepovažuje odloženie novorodenca do hniezda záchrany za trestný čin. Samozrejme, že z tejto problematiky vyplývajú i ďalšie právne problémy, ktoré by mal v blízkej dobe riešiť zákon o rodine,  zákon o matrike a pod.

262. Zákon o zdravotnej starostlivosti umožňuje aj tzv. utajený pôrod. V takomto prípade žena, ktorá písomne požiada o utajenie svojej osoby v súvislosti s pôrodom, má právo na osobitnú ochranu svojich osobných údajov. Zákon vymedzuje spôsob a podmienky vedenia osobitnej dokumentácie v súvislosti s utajeným pôrodom a zabezpečením ochrany osobných údajov o rodičke a novorodencovi. Do dnešného dňa bolo požiadané  o vykonanie  49 utajených pôrodov.
263. Zdravotný stav detskej populácie v Slovenskej republike je porovnateľný so zdravotným stavom detí v Európskej únii. V Slovenskej republike klesá úmrtnosť na kardiovaskulárne choroby, úmrtnosť pre vonkajšie príčiny (úrazy) a úmrtnosť na choroby dýchacieho systému. Klesá detská mortalita a predlžuje sa stredná dĺžka života u mužov a žien. Zaočkovanosť v Slovenskej republike je vyššia ako v ostatných krajinách Európskej únie.  Opatreniami na odstránenie nedostatkov sú predovšetkým investície do perinatálnej medicíny a zriadenie špecializovaných centier starostlivosti o dieťa (čiastočne i matku).	  
264. Trend vo vývoji potratov (arteficiálnych) je jednoznačne klesajúci, čo možno pripísať k zlepšenej vzdelanosti hlavne mládeže o plánovanom rodičovstve, zlepšení prístupu k antikoncepčným metódam a  v uvedomelom prístupe k plánovaniu rodičovstva. Nie všetky údaje však súvisia s kvalitatívne sa zlepšujúcim zdravotným stavom a demografickým vývojom nášho obyvateľstva. Sú tu  varovné  upozornenia sociológov na vekové zloženie nášho obyvateľstva (zvyšovaniu počtu obyvateľov vo veku nad 65 rokov), odklad zakladania rodiny u hlavne vysokoškolských vzdelaných žien,  prednosť  kariéry pred rodičovstvom a pod.

265. Demografické ukazovatele v súvislosti s natalitou a hlavne výrazné zníženie pôrodnosti, nabádajú k zlepšeniu prenatálnej, intranatálnej a postnatálnej starostlivosti, zvlášť u niektorých marginalizovaných skupín nášho obyvateľstva (rómske komunity), ktoré sa podieľajú na týchto negatívnych ukazovateľoch v prevažnej miere. Boli prijaté viaceré legislatívne normy na zlepšenie tejto situácie. Napr. novely zákona  o zdravotnej starostlivosti a  zákona o poskytovateľoch zdravotnej starostlivosti. 

266. V Národnom programe starostlivosti o deti a dorast v Slovenskej republike na roky 2008-2015 je zapracovaná Európska stratégia na zlepšenie zdravia a vývoja detí a dorastu. Účelom Národného programu je zabezpečiť adekvátnu starostlivosť o zdravie a rozvoj detí a dorastu v súlade s najnovšími poznatkami a odporúčaniami Svetovej zdravotníckej organizácie. Národný program má sedem priorít: zdravie matky a novorodenca, výživa a fyzická aktivita, infekčné choroby, úrazy a násilie, životné prostredie, dorastový vek a psychosociálny rozvoj a mentálne zdravie.  

267. Perinatálna úmrtnosť, kam zahŕňame i mŕtvo rodené deti a deti zomreté do 7 dní po pôrode je relatívne v porovnaní s krajinami Európskej únie s ukazovateľom 6,10 promile.  Slovenskej republike sa nedarí  jej znižovanie a to v dôsledku nízkych finančných dotácií do perinatálnej medicíny.   K   nepriaznivým indíciam, ktoré poukazujú na príčinnú súvislosť  s  vysokou detskou úmrtnosťou je práve koncentrácia občanov s rómskou národnosťou v určitých oblastiach, ktoré vykazujú  vysoké čísla napr. dojčenskej úmrtnosti, 16 - 17 promile (niektoré východoslovenské okresy). Tieto problémy s rómskou komunitou však presahujú hranice medicíny a sú viac sociálne ako medicínske a ich riešenie je  dlhodobé. Súvisia hlavne s výskytom ochorení spôsobených nedostatočnou hygienou, nezodpovedným prístupov rodičov k prenatálnej a vôbec k zdravotnej starostlivosti, nízkou očkovanosťou a  pod.

268. Posledné údaje Svetovej zdravotníckej organizácie udávajú celkovú dojčenskú úmrtnosť 6,59 promile a úmrtnosť do 15 rokov 73,47 promile, čo nás radí na 5 miesto v Európe.
  
269. V Slovenskej republike je charakteristický dlhodobý pokles pôrodnosti. Za posledných 25 rokov sa znížila úroveň pôrodností z 21,0 promile na súčasných 10,1 promile v roku 2007 a ročný počet narodených poklesol z úrovne 101 000 v rokoch 1976-1979 na úroveň 51 035 detí v roku 2002 a v roku 2007 počet vzrástol na úroveň 54 631 detí. 

270. V roku 2003 nastáva obrat vo vývoji pôrodnosti a začína narastať počet narodených detí. V roku 2004 sa narodilo 53 958 detí, čo je o 2 000 viac ako v predošlom roku. V roku 2005 sa narodilo 54 625 detí z toho živonarodených 54 430, mŕtvonarodených 195.

271. Mimo manželstva počty narodených detí zaznamenávajú nárast a to v roku 2004 toto číslo činilo 13 319 (24, 84 %), v roku 2005 sa narodilo mimo manželstva 14 136 (26,0 %). 

272. Za hodnotené obdobie bol zaznamenaný vyšší nárast predčasne narodených detí (4 069 v roku 2005, v roku 2004 – 3 992).

 
Tab. č.13:  Počet interrupcií na 1000 žien vo fertilnom veku (15- 44 r.)

  0	

  20 000	

  40 000	

  60 000	

  80 000	

   100 000	

   počet pôrodov	

   počet UPT	

1988	

2000	

2006	

Pokles o 36 %	

Pokles o 76 %	

 Tab. č.14:  Vývoj základných demografických ukazovateľov v SR 

  0	

  20 000	

  40 000	

  60 000	

  80 000	

   100 000	

   počet pôrodov	

   počet UPT	

1988	

2000	

2006	

Pokles o 36 %	

Pokles o 76 %	

 

 

 

 

 

 

 
  
Tab. č.15: Vzťah pôrodov a Umelého prerušenia tehotenstva 

 0	

   10 000	

   20 000	

   30 000	

   40 000	

   50 000	

   60 000	

   70 000	

   80 000	

   90 000	

1988	

1994	

2000	

2006	

počet pôrodov	

počet UPT	

 

 

 

 

 

 

 

 

Tab. č.16: Vývoj pôrodnosti a potratovosti 

0	

10 000	

20 000	

30 000	

40 000	

50 000	

60 000	

70 000	

80 000	

90 000	

1988	

1990	

1992	

1994	

1996	

1998	

2000	

2002	

2004	

2006	

Rok	

Počet	

Živonarodení	

UPT	

 
 Tab. č.17: Vývoj počtu živonarodených a Umelého prerušenia tehotenstva na území   

 
 Tab. č.18:   Počet Umelo prerušených tehotenstiev na 100 pôrodov. Porovnanie  rokov 1989, 2000 a 2006 

Počet pôrodov	

93%	

Pôrody u 	

mladistvých	

7%	

 Tab.  č.19:    Pôrody u mladistvých 

Tab.  č.20: Počet žien užívajúcich hormonálnu antikoncepciu

 Tab. č.21: Vývoj materskej úmrtnosti

 Tab. č.22:  Vývoj perinatálnej a skorej novorodeneckej úmrtnosti 

Zlepšenie všetkých stránok vonkajších životných podmienok 
273. Základným legislatívnym predpisom pri využívaní vôd z hľadiska ochrany zdravia je zákon  č. 355/2007 Z. z. o ochrane, podpore a rozvoji verejného zdravia a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov a s ním súvisiace vykonávacie predpisy. Požiadavky na pitnú vodu stanovuje ďalej nariadenie vlády Slovenskej republiky č. 354/2006 Z. z., ktorým sa ustanovujú požiadavky na vodu určenú na ľudskú spotrebu a kontrolu kvality vody určenej na ľudskú spotrebu. Požiadavky na prírodné kúpaliská upravuje nariadenie vlády Slovenskej republiky č. 87/2008 o podrobnostiach na prírodné kúpaliská. Všetky právne predpisy sú v zhode s európskymi smernicami Rady  98/83/EC a  2006/7/ES. Požiadavky na umelé kúpaliská stanovuje vyhláška Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky č. 72/2008 o podrobnostiach o požiadavkách na kvalitu vody kúpalísk, vody na kúpanie a jej kontrolu a na kúpaliská.

274. Prioritou pri zásobovaní obyvateľstva zdravotne bezpečnou pitnou vodou je  zvyšovať podiel obyvateľov zásobovaných vyhovujúcou a kvalitnou pitnou vodou z verejných vodovodov. Zásobovanosť obyvateľstva pitnou vodou v roku 2007 je v porovnaní s predchádzajúcim rokom priaznivejšia. V roku 2007 bolo zásobovaných pitnou vodou z verejných vodovodov 86,5 % obyvateľov Slovenska. Regionálne odlišnosti však stále pretrvávajú. Kým v Bratislavskom kraji je zásobovaných pitnou vodou z verejných vodovodov 95,6 % obyvateľov, v Prešovskom kraji iba 77,8 % obyvateľov. Oveľa diferencovanejší stav v zásobovaní pitnou vodou je z pohľadu jednotlivých okresov, kde sa podiel zásobovaných obyvateľov pohybuje aj pod hranicou 60 % (Vranov nad Topľou, Sabinov, Bytča, Košice - okolie) až po hranicu nasýtenia (Bratislava, Prievidza, Martin, Banská Bystrica, Partizánske). V roku 2007 bolo v hlavnom meste, Bratislave z verejného vodovodu zásobovaných 99,9 % jej obyvateľov.

275. Kvalitu vody pre hromadné zásobovanie u spotrebiteľa monitorujú podľa platných legislatívnych predpisov regionálne úrady verejného zdravotníctva. Na základe výsledkov monitoringu môžeme kvalitu vody vo verejných vodovodoch hodnotiť ako dobrú. Za rok 2007 presahovalo limitné hodnoty len 3,17 % laboratórnych stanovení. Ak by boli do úvahy brané len zdravotne významné ukazovatele,  je to iba 0,32 % stanovení z celkového počtu. K najčastejšie prekračovaným limitným hodnotám ukazovateľov na základe monitoringu kvality pitnej vody vo verejných vodovodoch patria železo a mangán, ktorých prekročenie nemá vplyv na zdravotný stav obyvateľstva. 

276. V obciach, kde nie je vybudovaný verejný vodovod, sú obyvatelia odkázaní na zásobovanie vodou z domových studní, u ktorých kvalita vody nezodpovedá požiadavkám na pitnú vodu. Ide najmä o nevyhovujúcu mikrobiologickú kvalitu v ukazovateľoch všeobecného i fekálneho znečistenia a nevyhovujúcu kvalitu vo fyzikálno-chemických ukazovateľoch (zákal, dusičnany, dusitany, amónne ióny). 

277. V poslednom období je zaznamenané aj zvýšené používanie vody z individuálnych zdrojov na domáce účely v domácnostiach, ktoré majú verejný vodovod, čo pravdepodobne súvisí so snahou o šetrenie finančných nákladov za vodu. Využívanie vlastných vodných zdrojov, nákup balených vôd a iných druhov nápojov vedú k znižovaniu poklesu spotreby vody z verejného vodovodu. Podľa dostupných údajov je v posledných rokoch evidentný klesajúci trend vo výrobe a dopyte po pitnej vode. Špecifická spotreba pitnej vody na jedného obyvateľa klesla pod 100  litrov na obyvateľa na deň. Pre zabezpečenie základných potrieb človeka bez negatívneho vplyvu na jeho zdravie a hygienu je stanovené tzv. hygienické minimum, ktoré sa v rôznych krajinách pohybuje od 80 do 100 l/obyvateľa na deň. V niektorých okresoch Slovenska je spotreba vody pod touto hranicou. V oblastiach, kde je nepriaznivá sociálno-ekonomická situácia, obyvatelia obmedzujú spotrebu vody používanej na osobnú hygienu, čo môže mať rovnako nepriaznivý dopad na zdravotný stav ľudí. Laický zásah obyvateľov do zásobovania pitnou vodou (prepojenie rozvodu pitnej vody so závlahovou vodou) bol v roku 2007 príčinou vzniku epidémie z pitnej vody v Jaslovských Bohuniciach, kde ochorelo na gastroenteritídu viac ako 100 ľudí. 

prevencia, liečenie a kontrola chorôb

278. Vláda Slovenskej republiky schválila návrh opatrení vedúcich k eliminácii rizika v prípade pandémie chrípky. Na základe uvedených opatrení schválila Pandemická komisia vlády  Podrobný plán opatrení pre prípad pandémie chrípky v Slovenskej republike.

279. Ďalším významným opatrením bolo prijatie  Plánu opatrení Slovenskej republiky pre prípad vzniku udalostí, podliehajúcich Medzinárodným zdravotným predpisom (2005) schváleným Svetovou zdravotníckou organizáciou. Prijatý materiál vychádza zo záväzkov, ktoré pre Slovenskú republiku vyplynuli z prijatia týchto predpisov a z existujúcich hrozieb pre Slovenskú republiku vychádzajúcich z možností zavlečenia nebezpečného prenosného ochorenia na územie Slovenskej republiky. 

280. Pravdepodobnosť  objavenia nebezpečného prenosného ochorenia v Slovenskej republike sa neustále zvyšuje. Vyplýva z existencie zdrojov a ohnísk nebezpečných nákaz vo svete,  zo skutočnosti rozdielnej úrovne realizácie proti epidemiologických opatrení v rôznych štátoch sveta, z rozdielnej úrovne monitorovania hygienicko-epidemiologickej situácie, z existencie rastúcej migrácie, zvyšovania počtov osôb prepravovaných v rámci leteckej turistiky a cestovaním za biznisom vo svete.

281. Epidemiologickú situáciu vo výskyte prenosných ochorení v súčasnosti možno hodnotiť ako uspokojivú. Priaznivá situácia bola najmä u ochorení preventabilných očkovaním. Dôslednou realizáciou Národného imunizačného programu sa podarilo udržať, resp. zlepšiť doteraz dosiahnuté výsledky. Zaočkovanosť proti jednotlivým infekciám sa podobne ako v predchádzajúcich rokoch pohybovala na úrovni 98 – 99 %. Nebolo evidované žiadne ochorenie na osýpky, rubeolu, záškrt, parotitídu a detskú obrnu. Bolo zistených  len niekoľko sporadických ochorení na čierny kašeľ. Naďalej sa pokračovalo v environmentálnej surveillance detskej obrny vyšetrovaním prítomnosti vírusov poliomyelitídy v odpadových vodách. Mierny pokles bol zaznamenaný aj u salmonelózy a bacilovej dyzentérie. Mierne klesol počet ochorení na vírusovú hepatitídu typu A. Z krvných nákaz sa evidoval vzostup u kliešťovej meningoencefalitídy  a ďalší pokles výskytu vírusovej hepatitídy typu B. Epidemiologickú situáciu vo výskyte neuroinfekcií možno hodnotiť ako stabilizovanú. V porovnaní s rokom 2007 došlo k poklesu  ochorení na lymskú boreliózu, tularémiu a nebolo zaznamenané žiadne ochorenie na listeriózu.

282. Slovenská republika v rámci Národného programu boja proti drogám v súčinnosti s úlohami Národného programu prevencie HIV/AIDS systematicky programovo realizuje a vyhodnocuje úlohy Programu ochrany verejného zdravia medzi užívateľmi drog. Existujúca koncentrácia úsilia na plnenie týchto úloh sa rozhodujúcou mierou podieľa na prakticky najnižšom výskyte HIV/AIDS medzi užívateľmi drog, ale i vo všeobecnej populácii v Slovenskej republiky  v rámci celej Európskej únie.

283. Okrem uvedených národných programov z dôvodu perspektívy udržania priaznivej situácie v šírení infekcie HIV/AIDS iniciovala Slovenská republika na európskej úrovni tiež jednu z výskumných úloh Európskeho akčného plánu pre drogy EK na detekciu protektívnych faktorov šírenia HIV/AIDS v krajinách s nízkou prevalenciou medzi užívateľmi drog.

Tab.  č.23:   Vývoj chorobnosti a úmrtnosti na choroby vyvolané vírusom HIV

lekárska pomoc a starostlivosť všetkým

284. V súlade s Programovým vyhlásením vlády Slovenskej republiky je zdravotná starostlivosť poskytovaná všetkým obyvateľom a osobám s dlhodobým pobytom, alebo pracujúcim na území Slovenskej republiky v zmysle Ústavy a právnych noriem, ktoré upravujú formy poskytovania zdravotnej starostlivosti a akceptujú smernice Komisie a Rady Európskeho spoločenstva s úplným, alebo čiastočným akceptovaním týchto noriem.

285. Počas sledovaného obdobia bol zákon č. 576/2004 Z. z. o zdravotnej starostlivosti novelizovaný viackrát. Došlo k úpravám pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti s akcentom na prácu všeobecných lekárov, ktorí zodpovedajú za pacienta i pri odosielaní na špecializované pracoviská. Znova obnovenie zdravotných obvodov (tzv. rajónov) zabezpečuje poskytovanie zdravotnej starostlivosti každému podľa miesta trvalého bydliska s tým, že slobodná voľba lekára zostáva i naďalej zachovaná. Novela priniesla i niektoré zmeny vo vedení zdravotnej dokumentácie: informovaný súhlas, prístup k zdravotnej dokumentácií, zmeny foriem vedenia zdravotnej dokumentácie, najmä vedenie dokumentácie elektronicky. Došlo i k zmenám pri odberoch tkanív na transplantáciu (rohovky). V zmysle novely zákona nie je potrebné, aby bola vykonávaná pitva po odberoch tkanív na transplantáciu. K výrazným zmenám došlo aj v oblasti Informačnej sústavy zdravotníctva. A to predovšetkým vo vedení národných registrov.  	

286. Zdravotná starostlivosť je zameraná predovšetkým na prevenciu v zmysle zákona o rozsahu zdravotnej starostlivosti uhrádzanej na základe verejného zdravotného poistenia a o úhradách za služby súvisiace s poskytovaním zdravotnej starostlivosti poskytovateľmi zdravotnej starostlivosti a  podľa zákona o poskytovateľoch zdravotnej starostlivosti, zdravotníckych pracovníkoch, stavovských organizáciách v zdravotníctve.

287. Zdravotná starostlivosť je poskytovaná  vo forme ambulantnej starostlivosti – všeobecný lekár pre dospelých a všeobecný lekár pre deti a dorast. Novým prvkom v práci všeobecných lekárov je zvýšenie zodpovednosti všeobecných lekárov pri manažovaní pacientov (odosielanie na špecializované vyšetrenia s odporúčaním). Pacienti s chorými a systémovými ochoreniami sú na návrh špecialistov a po odsúhlasení príslušnou zdravotnou poisťovňou dispenzarizovaní a pravidelne kontrolovaní.

288. Ústavná starostlivosť (nemocničná) je poskytovaná vo všeobecných nemocniciach, špecializovaných nemocniciach a špecializovaných ústavoch. Tak došlo k výraznému zlepšeniu pri koncentrovaní kardiologickej starostlivosti a čiastočne i onkologickej starostlivosti.  

289. Novými prvkami pri zabezpečovaní štátnej zdravotnej politiky sú dlhodobo rozpracované a prijaté národné programy. Medzi tieto patria napr. Národný program pre deti a dorast, Národný transplantačný program, Národný program duševného zdravia, Národný program prevencie obezity, Národný imunizačný program  a pod.

290. Pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti a v rámci prijatých národných programov sú rozpracované úlohy a poskytovanie starostlivosti marginálnym skupinám  nášho obyvateľstva, ktoré si vyžaduje osobitné prístupy pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti  napr. rómske komunity – úloha rómskych asistentov ako spojovací článok medzi rómskym etnikom a poskytovateľmi zdravotnej starostlivosti. 

291. Novou kapitolou v poskytovaní zdravotnej starostlivosti je spolupráca pri poskytovaní cezhraničnej zdravotnej starostlivosti (pre všetkých obyvateľov v rámci Európskej únie poskytovanie potrebnej zdravotnej starostlivosti a dlhodobej zdravotnej starostlivosti  a to platí recipročne pre občanov Slovenskej republiky v krajinách Európskej únie). Zvláštnou kapitolou cezhraničnej zdravotnej starostlivosti je poskytovanie vysoko špecializovanej zdravotnej starostlivosti (referenčné centrá pre poskytovanie vysoko špecializovanej zdravotnej starostlivosti). Zmyslom týchto zámerov je poskytovať zdravotnú starostlivosť efektívne, kvalitne a bezpečne s rovnakým prístupom pre všetkých obyvateľov Európskej únie.

Článok 13
Právo na vzdelanie

Základné a stredoškolské vzdelanie
	
292. Zákon č. 245/2008 Z. z. o výchove a vzdelávaní a o zmene a doplnení niektorých zákonov (ďalej len „školský zákon“)  bol prijatý s účinnosťou od 1. septembra 2008. Školský zákon  odštartoval transformáciu regionálneho školstva aj po obsahovej stránke. Zákon ustanovuje princípy, ciele, podmienky, rozsah, obsah, formy a organizáciu výchovy a vzdelávania v školách a školských zariadeniach, stupne vzdelania, prijímanie na výchovu a vzdelávanie, ukončovanie výchovy a vzdelávania, dĺžku a plnenie povinnej školskej dochádzky, vzdelávacie programy na štátnej úrovni a výchovno-vzdelávacie programy na školskej úrovni, sústavu škôl a školských zariadení a pod. 

293. Výchova  a vzdelávanie podľa školského zákona sú založené na princípoch bezplatného vzdelania v materských školách jeden rok pred plnením povinnej školskej dochádzky; bezplatnosti vzdelania v základných školách a v stredných školách zriadených orgánom miestnej štátnej správy v školstve, ústredným orgánom štátnej správy alebo orgánom územnej samosprávy (štátna škola); rovnoprávnosti postavenia škôl a školských zariadení bez rozdielu zriaďovateľa; rovnocennosti vzdelania získaného v štátnych školách, v školách zriadených štátom uznanou cirkvou alebo náboženskou spoločnosťou (cirkevná škola) a v školách zriadených inou fyzickou osobou alebo právnickou osobou (súkromná škola); slobodnej voľby vzdelávania s prihliadnutím na očakávania a predpoklady detí a žiakov v súlade s možnosťami výchovno-vzdelávacej sústavy; zákazu všetkých foriem diskriminácie a obzvlášť segregácie. 

294. Povinná školská dochádzka  začína začiatkom školského roka, ktorý nasleduje po dni, keď dieťa dovŕši šiesty rok veku a dosiahne školskú spôsobilosť. Povinná školská dochádzka je desaťročná a trvá najviac do konca roka školského roka, v ktorom žiak dovŕši 16. rok veku. Nikoho nemožno oslobodiť od plnenia povinnej školskej dochádzky. 
 
295. Povinná školská dochádzka  sa plní v základných školách, stredných školách a v školách pre žiakov so špeciálnymi výchovno-vzdelávacími potrebami. Zákonný zástupca je povinný prihlásiť dieťa na plnenie povinnej školskej dochádzky v základnej škole pri zápise, ktorý sa koná od 15. januára do 15. februára, ktorý predchádza začiatku školského roka, v ktorom má dieťa plniť povinnú školskú dochádzku. 

296. Na strednú školu môže byť žiak prijatý ak získal nižšie stredné vzdelanie a splnil podmienky prijímacieho konania.  O prijatí uchádzača na strednú školu rozhodne riaditeľ strednej školy na základe výsledkov prijímacieho konania. Stredné školy podľa školského zákona sú: gymnázium, stredná odborná škola a konzervatórium. K školskému zákonu vo veci problematiky stredných škôl s účinnosťou od 1. septembra 2008 nadväzujú aj vyhlášky ministerstva školstva.

Vyššie vzdelanie

297. Vysokoškolské štúdium je upravené v zákone č. 131/2002 Z. z. o vysokých školách a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o vysokých školách“). Zákon o vysokých školách ustanovuje, že štátny občan Slovenskej republiky, občan členského štátu a občan z tretieho štátu má právo študovať na vysokej škole zvolený študijný program, ak splní základné podmienky na prijatie. Zároveň upravuje základné podmienky prijatia na štúdium. Jednou zo základných podmienok prijatia na vysokoškolské štúdium je uznanie dokladov o vzdelaní na akademické účely vydaných zahraničnou vysokou školou. Ďalšie podmienky prijatia na štúdium si môže určiť vysoká škola. 

298. Zákon zároveň rieši školné a poplatky spojené so štúdiom na verejnej vysokej škole. Štúdium cudzincov na verejných vysokých školách upravuje nasledovne: Od cudzincov, ktorí nie sú občanmi členského štátu alebo nemajú trvalý pobyt v členskom štáte, môže verejná vysoká škola požadovať školné v osobitnej výške aj počas štandardnej dĺžky štúdia. Ak ide o študentov študujúcich v rámci medzištátnych zmlúv, školné a poplatky spojené so štúdiom sa riadia ustanoveniami týchto zmlúv. 

299. Novela zákona o vysokých školách upravila školné pre študentov v dennej forme aj študentov v externej forme štúdia. V rámci študijných programov v dennej forme boli spresnené ustanovenia týkajúce sa školného v prípade, ak študent študuje študijný program príslušného stupňa dlhšie ako je jeho štandardná dĺžka štúdia. Bolo zavedené školné v prípade, ak študent študuje súbežne dva a viac študijných programov príslušného stupňa, pričom študent má právo zvoliť si študijný program, v ktorom bude študovať bezplatne, ak má na bezplatné štúdium nárok, t.j. nebola prekročená štandardná dĺžka štúdia. V  rámci študijných programov v externej forme boli zavedené študijné programy, v ktorých sa hradí školné a študijné programy, v ktorých je štúdium bezplatné počas trvania štandardnej dĺžky štúdia.

Druh zariadenia	Spolu	% dievčat	
	školy	triedy	deti,  žiaci,	z počtu	
		fakulty	študujúci	žiakov	
		odde-	spolu	z toho	spolu	
		lenia		dievč.	 	
Materské školy	 	2910	6739	139374	67140	48,17	
Základné školy x/	 	2254	23648	485018	236351	48,73	
Základné umelecké školy	 	268	x	122278	84211	68,87	
Gymnáziá	 	252	3523	99915	58228	58,28	
Stredné odborné a odborné školy spolu	 	212	2528	68320	36950	54,08	
v tom	priemyselné	65	996	26736	6996	26,17	
	ekonomické	98	1086	30666	22304	72,73	
	poľnohospodárske	15	143	3519	1998	56,78	
	lesnícke	2	19	514	91	17,70	
	knihovnícke	1	13	373	265	71,05	
	pedagogické	15	145	3779	3477	92,01	
	konzervatóriá	13	103	2108	1221	57,92	
	dievčenské odborné	3	23	625	598	95,68	
okrem	ministerstvo zdravotníctva 	30	302	7482	6319	84,46	
toho	ostatné ministerstvá	2	26	587	103	17,55	
Združené stredné školy	 	137	2977	75793	36782	48,53	
Stredné odborné učilištia a učilištia	 	181	2160	51882	14076	27,13	
Špeciálne školy spolu	 	394	3637	34351	14301	41,63	
v tom	materské školy	40	107	853	340	39,86	
	základné a špeciálne základné	238	2910	28060	11666	41,58	
	gymnáziá	2	7	60	38	63,33	
	stredné odborné školy 	6	26	192	124	64,58	
	stredné odborné učilištia	13	86	712	314	44,10	
	odborné učilištia a učilištia	48	414	3908	1546	39,56	
	praktické školy	47	87	566	273	48,23	
okrem toho školy pri zdrav. zariaden.	 	64	220	2117	1024	48,37	
Vysoké školy I. a II. stupeň	 	28	116	132499	73917	55,79	
Vysoké školy III. stupeň (PhD.)	 	x	x	3940	1957	49,67	
VŠ ostatných ministerstiev I. a II. stupeň	 	3	6	1393	706	50,68	
VŠ ostatných ministerstiev III. stupeň	 	x	x	0	0	0,00	

Tab. č. 24: Školy, triedy, žiaci v školskom roku 2007/2008 - denné štúdium 

Druh zariadenia	Spolu	% žien	% žien	
	na pracovný čas	z počtu	z počtu	
	ustanovený	kratší	učiteľov	učiteľov	
	spolu	z toho	spolu	z toho	na ustanov.	na kratší	
		ženy		ženy	prac. čas	prac. čas	
Učitelia bez VŠ spolu	71486	59541	12980	7969	83,29	61,39	
Materské školy	 	13164	13157	.	.	99,95	.	
Základné školy	 	30449	25986	5184	2930	85,34	56,52	
Základné umelecké školy	 	3335	2324	2143	1372	69,69	64,02	
Štátne jazykové a jazykové školy	 	216	193	475	384	89,35	80,84	
Špeciálne školy (MŠ, ZŠ, ŠZŠ)	 	3956	3444	219	160	87,06	73,06	
Špeciálne stredné školy 	 	481	333	128	87	69,23	67,97	
Gymnáziá	 	6894	5126	1537	978	74,35	63,63	
Priemyselné školy	 	2209	1319	592	315	59,71	53,21	
Ekonomické školy	 	2329	1892	709	533	81,24	75,18	
Poľnohospodárske školy	 	294	175	121	70	59,52	57,85	
Lesnícke školy	 	53	15	4	2	28,30	50,00	
Knihovnícke školy	 	26	21	2	2	80,77	100,00	
Pedagogické školy	 	305	248	160	124	81,31	77,50	
Konzervatóriá	 	406	243	400	210	59,85	52,50	
Dievčenské odborné školy	 	35	28	46	34	80,00	73,91	
Združené stredné školy	 	4884	3439	691	419	70,41	60,64	
Stredné odborné učilištia	 	2450	1598	569	349	65,22	61,34	
okrem	pri zdravot. zariadeniach	249	231	10	8	92,77	80,00	
	ministerstvo zdravotníctva 	719	621	527	393	86,37	74,57	
toho	ostatné ministerstvá	154	43	7	3	27,92	42,86	
Vysoké školy	 	9510	4171	2111	847	43,86	40,12	
VŠ ostatných ministerstiev	 	382	156	191	79	40,84	41,36	

Tab. č.25: Učitelia v školskom roku 2007/2008

Vzdelanie osôb, ktoré nezískali vzdelanie

300. Pre fyzické osoby, ktoré nezískali nižšie stredné vzdelanie, môže základná škola organizovať vzdelávanie na získanie tohto stupňa vzdelania, ktoré sa končí komisionálnou skúškou zo všetkých vyučovacích predmetov okrem predmetov s výchovným zameraním (§ 30 ods. 5 školského zákona). Takéto vzdelávanie sa môže uskutočňovať v dennej alebo externej forme štúdia. Dĺžku kurzu určí riaditeľ na základe zistenej úrovne získaného vzdelania osoby, najviac však v dĺžke jedného školského roka. 

Rozvoj školského systému

301. Z hľadiska zabezpečenia rozvoja školského systému  - systém štipendií a inej pomoci je v Slovenskej republike legislatívne zabezpečené nasledovnými právnymi predpismi:
•	zákonom č. 600/2003 Z. z. o prídavku na dieťa a o zmene a doplnení zákona č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení
•	vyhláškou ministerstva školstva č. 453/2005 Z. z. o rozsahu a ďalších podrobnostiach o priznávaní motivačného štipendia  
•	vyhláškou ministerstva školastva č. 102/2006 Z. z. o priznávaní sociálneho štipendia študentom vysokých škôl   

302. Novela zákona o vysokých školách spresnila pôvodné podmienky na nárok na sociálne štipendium. Pôvodne napr. študent nemal nárok na sociálne štipendium v „opakovanom ročníku“, podľa súčasného znenia zákona má študent nárok na štipendium počas trvania štandardnej dĺžky štúdia príslušného študijného programu, t.j. aj v prípade ak „opakuje ročník“, nárok na sociálne štipendium nemá v poslednom roku štúdia príslušného študijného programu. Vyhláška o priznávaní sociálneho štipendia študentom vysokých škôl, priniesla zmeny v okruhu spoločne posudzovaných osôb, spôsobe posudzovania príjmu, určení rozhodujúceho a hraničného príjmu, čo sú nástroje na určenie výšky sociálneho štipendia. Podľa pôvodnej vyhlášky bola výška sociálneho štipendia pevne stanovená sumami 1000 Sk, 1500 Sk a 2000 Sk. V súčasnosti sa  sociálne štipendium pohybuje  vo výškach 300 Sk až 7200 Sk (resp. od 1.9.2008 max. 7500 Sk), v závislosti aj od súm životného minima.

303. Novela zákona o vysokých školách zrušila vyhlášku upravujúcu motivačné štipendiá.            V súčasnosti sa motivačné štipendiá z prostriedkov štátneho rozpočtu poskytujú na základe štipendijných poriadkov, vnútorných predpisov vysokých škôl. ministerstvo školstva poskytuje finančné prostriedky tak, aby 10 % študentov v dennej forme štúdia mohlo byť poskytnuté motivačné štipendium vo výške 15 000 Sk za akademický rok.

304. Dotáciu na motivačný príspevok možno poskytovať pre dieťa na podporu predchádzania sociálnemu vylúčeniu dieťaťa. Žiadateľom o dotáciu na motivačný príspevok môže byť a) zriaďovateľ školy s výnimkou krajského školského úradu, b) obec podľa sídla školy, ak zriaďovateľom je krajský školský úrad, c) občianske združenie, ktorého členmi sú rodičia alebo iní zástupcovia detí a priatelia školy, ak zriaďovateľom je krajský školský úrad. Dotáciu nemožno poskytnúť pre dieťa, ktoré zanedbáva plnenie povinnej školskej dochádzky, opakuje ročník alebo malo za posledný školský rok zníženú známku zo správania o dva stupne. 

305. V súvislosti s transformáciou školstva sa v súčasnosti na ministerstve školstva pripravujú tieto právne predpisy:
•	zákon o postavení pedagogických zamestnancov 
•	zákon o odbornom vzdelávaní 
•	zákon o celoživotnom vzdelávaní

Sloboda zvoliť školu

306. Zriaďovanie súkromných a cirkevných  škôl je umožnené v súlade s § 19 zákona č. 596/2003 Z. z. o štátnej správe v školstve a školskej samospráve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. V sieti škôl a školských zariadení bolo v školskom roku  2007/2008 zaradených: 
•	295 súkromných škôl (bez školských zariadení) – zriadené fyzickými alebo právnickými osobami
•	235 cirkevných škôl (bez školských zariadení) – zriadené štátom uznanou cirkvou alebo náboženskou spoločnosťou

307. Výchova a vzdelávanie v Slovenskej republike je založená na princípe:
•	rovnoprávnosti postavenia škôl a školských zariadení bez rozdielu zriaďovateľa,
•	rovnocennosti vzdelania získaného v štátnych školách, v školách zriadených štátnom uznanou cirkvou alebo náboženskou spoločnosťou a v školách zriadených inou fyzickou osobnou alebo právnickou osobou.

308. Náboženská výchova alebo náboženstvo sa vyučuje v školách podľa zákona okrem základných umeleckých škôl a jazykových škôl. V materských školách je vyučovanie náboženskej výchovy alebo náboženstva umožnené. Vyučovanie zabezpečujú registrované cirkvi a náboženské spoločnosti. Náboženská výchova sa vyučuje ako jeden z povinne voliteľných predmetov v alternácii s etickou výchovou v základných a stredných školách a je súčasťou štátneho vzdelávacieho programu.

Článok 15
Právo na kultúrny život a vedecký pokrok

309. Slovenská republika predložila v júni 2008 Výboru OSN pre odstránenie všetkých foriem rasovej diskriminácie svoju Šiestu, siedmu a ôsmu periodickú správu k Dohovoru o odstránení všetkých foriem rasovej diskriminácie. V  7. kapitole spomínanej správy sú bližšie rozpracované opatrenia realizované v oblasti kultúry na prevenciu a ochranu pred rasovou diskrimináciou v oblasti kultúry národnostných menšín.

Právo zúčastniť sa na kultúrnom živote 

310. Právo prístupu ku kultúrnemu bohatstvu je zaručené Ústavou Slovenskej republiky v článku 43: Sloboda  vedeckého bádania a umenia sa zaručuje. Práva na výsledky tvorivej, duševnej činnosti chráni zákon. Právo prístupu ku kultúrnemu bohatstvu sa zaručuje za podmienok ustanovených zákonom.  Právo na ochranu kultúrneho dedičstva je zakotvené v čl. 44 ods. 2 Ústavy: Každý je povinný chrániť a zveľaďovať životné prostredie a kultúrne dedičstvo.

311. Knižničný systém Slovenskej republiky tvoria Slovenská národná knižnica v Martine, 9 vedeckých knižníc (univerzálne a špecializované), 37 akademických knižníc, 2153 verejných knižníc (obecné, regionálne), 4913 školských knižníc a 347 špeciálnych knižníc. Knižnično-informačné služby a prístup k informáciám sú poskytované občanom predovšetkým prostredníctvom siete verejných, vedeckých a akademických knižníc. Najrozšírenejšou sieťou je sieť verejných knižníc. V mnohých slovenských obciach je knižnica jediným kultúrnym zariadením. 

312. Po decentralizácií najmä v malých obciach dochádza k zlučovaniu obecných a školských knižníc a k vzniku tzv. zlúčených knižníc, ktoré v komplexnejšej podobe saturujú knižnično-informačné potreby obyvateľov obce a školopovinnej mládeže. Ministerstvo kultúry je zriaďovateľom 6 knižníc – Slovenskej národnej knižnice v Martine, 4 univerzálnych vedeckých knižníc a 1 špecializovanej knižnice s celoslovenskou pôsobnosťou v oblasti zabezpečenia knižnično-informačných služieb pre zrakovo postihnutých občanov. 

313. V zriaďovateľskej pôsobnosti iných ústredných orgánov štátnej správy sú 3 knižnice (2 v pôsobnosti ministerstva školstva a 1 ministerstva zdravotníctva), 1 knižnica je v pôsobnosti Slovenskej akadémie vied, vyššie územné celky zriaďujú 37 knižníc. Ostatné knižnice sú v zriaďovateľskej pôsobnosti miest, obcí a iných právnických osôb. Do prehľadu nie sú započítané knižnice, ktoré neposkytujú knižnično-informačné služby verejnosti a sú budované ako príručné knižnice len pre výhradnú pracovnú potrebu zamestnancov.

314. V registri múzeí a galérií Slovenskej  republiky je registrovaných 93 múzeí, pričom počet verejnosti prístupných múzejných a galerijných expozícií je vyšší  - celkom 400 (registrovaných aj neregistrovaných múzeí). Múzeá zriaďujú štátne orgány a organizácie, vyššie územné celky (samosprávne kraje), obce a iné právnické a fyzické osoby. Múzeá v zriaďovateľskej pôsobnosti ministerstva kultúry patria medzi vrcholné zbierkotvorné inštitúcie s celoslovenskou pôsobnosťou, ktorými sú Slovenské národné múzeum v Bratislave, Slovenské technické múzeum  v Košiciach a Múzeum Slovenského národného povstania v Banskej Bystrici. Okrem spomenutých múzeí je inými ústrednými orgánmi štátnej správy zriadených 13 špecializovaných štátnych múzeí, tzv. rezortných. V zriaďovateľskej pôsobnosti samosprávnych krajov je v súčasnosti 37 múzeí prevažne vlastivedného charakteru. Mestá a obce sú zriaďovateľmi 19 múzeí. 

315. V Registri múzeí a galérií je evidovaných 25 galérií, z toho zriaďovateľom Slovenskej národnej galérie v Bratislave je ministerstvo kultúry, 17 galérií je v zriaďovateľskej pôsobnosti samosprávnych krajov, 6 galérií je zriadených obcami  a 1 galéria je zriadená ako súkromná. Slovenská národná galéria  rozvíja svoju činnosť ako vrcholná štátna zberateľská, vedecko-výskumná, metodická a kultúrno-výchovná inštitúcia v galerijnej oblasti. Duplicita dvoch alebo viacerých galérií zriadených tým istým zriaďovateľom sa nevyskytuje.

316. V pôsobnosti ministerstva kultúry sú 2 celoštátne osvetové inštitúcie - Národné osvetové centrum v  Bratislave a Slovenská ústredná hvezdáreň v Hurbanove.

317. Špecializovanými osvetovými zariadeniami je 7 planetárií a 17 hvezdární, ktorých zriaďovateľmi sú samosprávne kraje. Len 2 planetária sú samostatné subjekty, ostatných 5 je v rámci vyššie uvedených hvezdární. Od roku 1996 plní Slovenská ústredná hvezdáreň v Hurbanove aj funkciu Národného metodického centra pre sieť astronomických zariadení na Slovensku. 

318. Národné osvetové centrum je národná kultúrna ustanovizeň, vrcholná štátna inštitúcia v oblasti osvetovej a informačnej. Predstavuje vedeckú a vzdelávaciu inštitúciu v oblasti kultúry. Svoje aktivity vyvíja v rovine teoreticko-koncepčnej, poradensko-vzdelávacej, informačno-dokumentačnej, výskumno-analytickej, edičnej a publikačnej, prezentačno-propagačnej a organizačnej. Zabezpečuje, buduje a ochraňuje duchovný rozvoj občanov a živú neprofesionálnu kultúru, ktorá je súčasťou nehmotného kultúrneho dedičstva na Slovensku. 

319. V oblasti vzdelávania v kultúre Národné osvetové centrum realizuje projekty a záujmové a voľno-časové vzdelávanie ako súčasť celoživotného vzdelávania.  Akreditované formy a neakreditované formy vzdelávania v oblasti kultúry  (tvorivé dielne, tréningy, semináre, kurzy, školenia a iné) sú určené pre zamestnancov a dobrovoľných pracovníkov štátnej správe, samospráve, v treťom a privátnom sektore. 

320. Národné osvetové centrum v sledovanom období realizovalo projekty s medzinárodnou resp. zahraničnou účasťou: Dni tradičnej kultúry v spolupráci s  krajinami V4, Projekt Prečo som na svete rád/rada - s protidrogovou tematikou podporený Protidrogovým fondom, Festival cezhraničnej spolupráce - Novohradský folklórny festival, Dni Slovenska v UNESCO - program v Parížskej centrále UNESCO a Múzeu svetových kultúr. Významnou prioritou Národného osvetového centra sú tiež vzdelávacie projekty podporené Európskym sociálnym fondom - Dištančné vzdelávanie v oblasti miestnej a regionálnej kultúry, Získavanie nových zručností v oblasti kultúry, Rozvoj zručností zamestnancov rezortu. 

321. Národné osvetové centrum rozvíja výskumné aktivity zamerané najmä na rozvíjanie a zisťovanie názorov na dianie v slovenskej kultúre. Zaoberá sa tiež výskumami týkajúce sa  multifunkčnej analýzy verejných výdavkov v Slovenskej republike v relácii k členským krajinám Rady Európy. Centrum sa zapája do tvorby databáz a pripravuje podklady do Registra kultúrnych aktivít, Databázy tradičnej ľudovej kultúry, ktorá obsahuje 679 organizačných jednotiek napr. 1786 osobností, 1777 podujatí a pod. Register kultúrnych aktivít za rok 2006 obsahuje 789 organizácií, 7110 podujatí.

Menšinové kultúry

322. Starostlivosť o menšinovú kultúru sa realizuje prostredníctvom grantových programov ministerstva kultúry, ktorých cieľom je rozvoj, uchovávanie a prezentácia menšinových kultúr. Kultúry národnostných menšín v Slovenskej republike sú rozvíjané vydávaním periodickej a neperiodickej tlače pre príslušníkov národnostných menšín, prostredníctvom štátnych divadiel s programovou skladbou v jazyku národnostných menšín, štátnych múzeí zameraných na menšinovú problematiku, občianskych združení rozvíjajúcich všetkých 12 menšinových kultúr, činnosťou profesionálnych folklórnych súborov, regionálnych osvetových stredísk, krajských a okresných knižníc a vysielaním programu v jazyku národnostných menšín vo verejnoprávnych médiách – Slovenský rozhlas a Slovenská televízia. 

323. V roku 2003 ministerstvo kultúry pracovalo na skvalitnení legislatívnej ochrany kultúry národnostných menšín. Pripravovala podklady k dvom zákonom - k Zákonu o postavení národnostných menšín a k Zákonu o financovaní kultúry národnostných menšín. Príprava zákona o postavení národnostných menšín však prešla do kompetencie podpredsedu vlády Slovenskej republiky pre európsku integráciu, ľudské práva a menšiny. V roku 2004 ministerstvo kultúry vypracovalo  v spolupráci s podpredsedom vlády Slovenskej republiky pre európsku integráciu, ľudské práva a menšiny návrh Zákona o financovaní kultúry národnostných menšín. Zákon bol predložený na medzirezortné pripomienkové konanie. Podľa rozhodnutia koaličnej rady návrh zákona nebol predložený na rokovanie vlády Slovenskej republiky. V  roku 2003 v súvislosti s uplatňovaním zákona č. 184/1999 Z. z. o používaní jazykov národnostných menšín ministerstvo kultúry  pripravilo podklady k príprave nového Nariadenia vlády, ktorým sa vydáva zoznam obcí, v ktorých  občania  patriaci k národnostnej menšine tvoria najmenej 20 % obyvateľstva. 

Starostlivosť o tradičnú ľudovú kultúru 

324. Rozvoj tradičnej ľudovej, miestnej a regionálnej kultúry je jednou z priorít ministerstva kultúry. Úlohy sú rozpracované v Programovom vyhlásení vlády na roky 2006 - 2010. V roku 2007 schválila vláda  Návrh Koncepcie starostlivosti o tradičnú ľudovú kultúru. Slovenská republika pristúpila k plneniu významných dokumentov UNESCO - Dohovor o ochrane nehmotného kultúrneho dedičstva, Dohovor o ochrane a podpore rozmanitosti kultúrnych prejavov, Odporúčanie na ochranu tradičnej kultúry a folklóru, týkajúcich sa problematiky tradičnej ľudovej kultúry a zaviazala sa realizovať odporúčania v nich uvedené, vrátane predkladania správ o prijatých opatreniach a ich plnení. Koncepcia starostlivosti o tradičnú ľudovú kultúru je jedným zo základných dokumentov, ktoré prispejú k plneniu záväzkov vyplývajúcich Slovenskej republike z vyššie uvedených medzinárodných zmlúv. Cieľom koncepcie je vytvoriť také podmienky starostlivosti o tradičnú ľudovú kultúru, aby sa mohla zachovať vo svojom prirodzenom prostredí, aby sa nestratila z kultúrneho vedomia občanov Slovenska, aby bola inštitucionálne chránená a prístupná pre súčasné a budúce generácie.

325. Starostlivosť o miestnu a regionálnu kultúru rieši Koncepcia rozvoja miestnej a regionálnej kultúry. Koncepcia bola pripravovaná v úzkej spolupráci Národného osvetového centra a Združenia miest a obcí Slovenska. Príprave podkladov predchádzala dôkladná analýzu stavu, nástrojov a trendov v oblasti regionálnej a miestnej kultúry a samosprávy, ako aj súčinnosť a koordinovaná spolupráca na všetkých rovniach verejnej správy.  Koncepcia predstavuje konsolidovaný východiskový a rámcový materiál, ktorý definuje hlavné problémy a potreby rozvoja miestnej a regionálnej kultúry a zároveň naznačuje možné riešenia podpory rozvoja kultúry prostredníctvom škály štandardných a inovačných nástrojov. Koncepcia vymedzuje jednotlivé úrovne rozvoja kultúry od celoštátnej cez regionálnu až po miestnu, opisuje základnú sieť kultúrnych inštitúcií a kultúrnej infraštruktúry na území, pomenúva kompetencie a úlohy verejnej správy, ako aj ďalších aktérov miestnej a regionálnej kultúry. Definuje ich vzájomné väzby a prepojenia. V rámci Koncepcie rozvoja miestnej a regionálnej kultúry sa plnia v súčasnosti dve úlohy: predložiť na rokovanie vlády návrh Stratégie rozvoja osvetovej činnosti a návrh Stratégie rozvoja miestnej a regionálnej kultúry

326. Na zlepšenie situácie v oblasti ochrany kultúrnych pamiatok štát inicioval vznik programu „Obnovme si svoj dom“, ktorý sa realizuje v rámci grantového systému ministerstva kultúry. Ide o novú formy prerozdeľovania štátneho rozpočtu. Prijatie nového zákona č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu je tiež nesporne významnou legislatívnou zmenou, ktorá vytvára podmienky pre ochranu a sprístupňovaní kultúrneho bohatstva štátu a skvalitňovanie kultúrneho života jej občanov. Postupné zmeny najmä v rámci končiacej reformy verejnej správy a zvýšenie právomoci vyšších územných celkov (regiónov), miest a obcí otvárajú ďalšie možnosti v ochrane kultúrnych hodnôt Slovenskej republiky a prinášajú prehĺbenie práv občanov v účasti na kultúrnom živote. Plnohodnotné podmienky kultúrneho života každého občana sú často závislé nielen od podmienok, ktoré vytvára štát, ale aj od podmienok, ktoré obyvateľom poskytujú orgány územnej samosprávy. Pozitívnym javom je zlepšujúca sa sociálno-ekonomická situácia v spoločnosti, ktorá menej zaťažuje aj jednotlivca. Ten potom v menšej miere obmedzuje svoje výdavky na kultúru a zároveň podnecuje svoj záujem o kultúrne dianie a aktivity.

Média

327. Podľa zákona č. 308/2000 Z. z. o vysielaní  a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov vysielateľ na základe zákona (Slovenská televízia) je povinný zabezpečiť v celoplošnom vysielaní televíznej programovej služby, ktorú nevysiela digitálne, aby bolo najmenej: 
•	25% všetkých vysielaných programov sprevádzaných skrytými alebo otvorenými titulkami, a to v každej takej programovej službe,
•	1% všetkých vysielaných programov tlmočených do posunkovej reči nepočujúcich alebo v posunkovej reči nepočujúcich, a to najmenej v jednej takej programovej službe.

328. Túto povinnosť Slovenská televízia priebežne plní,  v roku 2006 bolo do posunkovej reči tlmočených 2,41 % programov a titulkovaných bolo 28,04 % programov.

329. Zákonom  č. 220/2007 o digitálnom vysielaní programových služieb a poskytovaní iných obsahových služieb prostredníctvom digitálneho prenosu a o zmene a doplnení niektorých zákonov (ďalej len „zákon o digitálnom vysielaní“) sa menil a dopĺňal zákon o vysielaní a retransmisii a zaviedli sa nové povinnosti pre vysielateľov vo vzťahu k titulkovaniu skrytými alebo otvorenými titulkami, k tlmočeniu do posunkovej reči pre nepočujúcich a hlasovému komentovaniu pre nevidiacich v digitálnom vysielaní. Tieto povinnosti sa neuplatnia pred uplynutím troch rokov odo dňa, v ktorom vysielateľ začal svoju programovú službu vysielať digitálne. Uvedené prechodné obdobie sa nevzťahuje na vysielateľov, ktorí začnú vysielať svoju programovú službu digitálne po 31. máji 2009.

330. Povinnosti pre Slovenskú televíziu:
a) 50% všetkých vysielaných programov sprevádzaných skrytými alebo otvorenými titulkami,
b) 3% všetkých vysielaných programov tlmočených do posunkovej reči nepočujúcich alebo v posunkovej reči nepočujúcich,
c) 20% všetkých vysielaných programov sprevádzaných hlasovým komentovaním pre nevidiacich.

331. Povinnosti pre vysielateľov s licenciou (nevzťahuje sa na lokálne vysielanie a vysielanie do zahraničia):
a) 10% všetkých vysielaných programov sprevádzaných skrytými alebo otvorenými titulkami, alebo tlmočených do posunkovej reči nepočujúcich alebo v posunkovej reči nepočujúcich,
b) 3% všetkých vysielaných programov sprevádzaných hlasovým komentovaním pre nevidiacich.

332. Zákon o digitálnom vysielaní poskytuje stabilný legislatívny rámec prechodu z analógového na digitálne terestriálne televízne vysielanie tak, aby neboli negatívne dotknuté práva televíznych vysielateľov využívajúcich v súčasnosti analógové frekvencie. Schválená právna úprava by mala vytvoriť stabilné prostredie pre digitálne vysielanie na území Slovenskej republiky a zabezpečiť podmienky pre slobodné poskytovanie obsahových služieb prostredníctvom digitálneho prenosu, ktoré nebudú brzdiť rozvoj možných digitálnych platforiem. Jeho dôkladná implementácia zabezpečí štandardnú úroveň služieb pre zdravotne postihnutých užívateľov.

333. V zmysle zákona  úhrade za služby verejnosti poskytované Slovenskou televíziou a Slovenským rozhlasom je od platenia úhrady oslobodená fyzická osoba, ak žije v domácnosti s osobou s ťažkým zdravotným postihnutím alebo sama je osobou s ťažkým zdravotným postihnutím. Zároveň sa výška úhrady pre poberateľa dôchodku, ktorý nežije v domácnosti s inou osobou s pravidelným príjmom zo zárobkovej činnosti a pre poberateľa dávky v hmotnej núdzi alebo  osobu spoločne posudzovanú s poberateľom dávky v hmotnej núdzi  znižuje na polovicu. 

334. Audiovizuálne diela – slovenské filmy z edície Slovenského filmového ústavu majú okrem cudzojazyčných i slovenské titulky, ktoré sú určené nepočujúcim. 

335. Ministerstvo kultúry prostredníctvom grantového systému Audiovízia finančne podporuje tvorbu a vývoj audiovizuálnych diel, postprodukciu, distribúciu alebo prezentáciu audiovizuálnych diel. Nie je vylúčené, aby z grantového programu Audiovízia bola podporená aj výroba hlasových komentárov k audiovizuálnym dielam pre ľudí so zrakovým postihnutím, príp. výroba skrytých a otvorených titulkov pre sluchovo postihnutých, avšak výlučne v priamej súvislosti s výrobou konkrétnej audiovizuálie, ktorá predstavuje predmet projektu, na ktorý je dotácia požadovaná, t. j. žiadateľ môže v rámci oprávnených nákladových položiek na výrobu (vývoj, produkciu, postprodukciu) audiovizuálneho diela požadovať dotáciu na titulkovanie (položka: služby súvisiace s realizáciou projektu, t.j. služby poskytované na objednávku, z toho napr. titulkovanie), resp. na titulkovaciu techniku (položka: prenájom techniky, z toho napr. titulkovacia technika).

336. V máji 2006 schválila vláda Slovenskej republiky Projekt systematickej ochrany a obnovy audiovizuálneho kultúrneho dedičstva s cieľom záchrany hlavných fondov kinematografických a audiovizuálnych diel a archívnych materiálov a postupného sprístupňovania archívnych diel verejnosti. V súlade s cieľmi projektu bol vypracovaný zákon o podmienkach evidencie, verejného šírenia a uchovávania audiovizuálnych diel, multimediálnych diel a zvukových záznamov umeleckých výkonov a o zmene a doplnení niektorých zákonov. Prijatím zákona sa vytvárajú podmienky na zabezpečenie ochrany audiovizuálneho dedičstva Slovenskej republiky ako súčasti celosvetového kultúrneho dedičstva v nadväznosti na členstvo Slovenskej republiky vo FIAF (International Federation of Film Archives). Národná rada Slovenskej republiky na svojom rokovaní dňa 10. mája 2007 vyslovila súhlas s Európskym dohovorom o ochrane audiovizuálneho dedičstva a Protokolom o ochrane televíznej produkcie k Európskemu dohovoru o ochrane audiovizuálneho dedičstva. Európsky dohovor nadobudol platnosť 1. januára 2008. 
 
právo požívať ochranu morálnych a materiálnych záujmov, ktoré vyplývajú z jeho vedeckej, literárnej alebo umeleckej tvorby

337. Nová právna úprava autorského zákona, ktorá nadobudla účinnosť dňa 1. januára 2004, je predovšetkým komplexnou úpravou autorského práva a práv súvisiacich s autorským právom tak,  ako sa vyvíjala v rámci medzinárodných autorskoprávnych zmlúv a dohôd vrátane práva Európskej únie v tejto oblasti. 

338. Uvedená právna úprava zodpovedá úpravám práv duševného vlastníctva v tradičných krajinách s trhovou ekonomikou. Až v súvislosti s rozvojom jednotného trhu a nových technológií, umožňujúcich šírenie diel v nehmotnej podobe cez hranice štátov sa zintenzívňujú  snahy  o zladenie práv duševného vlastníctva na medzinárodnej a regionálnej úrovni. Z hľadiska koncepcie práv duševného vlastníctva zodpovedá kontinentálnemu chápaniu práva, pričom sa právo k výsledkom duševnej činnosti priznáva fyzickej osobe a je zaradené do základných ľudských práv. 

339. Práva duševného vlastníctva sú zo svojej povahy nescudziteľné a nemožno sa ich vzdať. Na rozdiel od predchádzajúcej zákonnej úpravy, podľa ktorej osobnostné a majetkové práva tvorili nedeliteľný celok, a to aj z hľadiska prechodu týchto  práv pre prípad smrti, je základom novej právnej úpravy koncepcia dualizmu práv osobnostných a práv majetkových. Pri tomto chápaní osobnostné práva zanikajú mortis causa a výkon majetkových práv prechádza na dediča. 

340. S cieľom vytvoriť zladenú komplexnú štruktúru autorskoprávnej legislatívy, sústredenú dosiaľ do dvoch základných právnych predpisov nové znenie autorského zákona zahŕňa aj úpravu kolektívnej správy, čo vytvára jednotný zákonný rámec úpravy autorského práva a práv s autorským právom súvisiacich vrátane osobitného práva k databáze a kolektívnej správe práv.

341. Novela zákona o autorskom práve, ktorá nadobudol účinnosť dňa 1. marca 2007 je dôsledkom povinnosti transpozície smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2004/48/ES do slovenského právneho poriadku. Smernica sleduje zjednocovanie národných právnych úprav pri vymáhaní práv duševného vlastníctva všeobecne a dotýka sa predovšetkým autorského práva a práv s autorským právom súvisiacich a práv priemyselného vlastníctva. Významnou mierou sa dotýka aj občianskeho súdneho konania. Cieľom smernice je odstrániť existujúce rozdiely v právnych úpravách pri vymáhaní práv duševného vlastníctva členských štátov Európskej únie, ktoré predstavujú významnú prekážku rozvoja vnútorného trhu, a zabraňovať falzifikovaniu, pirátstvu a ďalšiemu porušovaniu práv duševného vlastníctva. 

342. Autorský zákon bol predmetnou novelou upravený tak, aby úroveň poskytovanej ochrany zodpovedala súčasným vysokým štandardom, ako aj snahám o zladenie ochrany vrátane vymožiteľnosti týchto práv duševného vlastníctva na medzinárodnej a regionálnej úrovni, a to najmä v súvislosti s rozvojom jednotného trhu, voľného pohybu tovaru a služieb s predmetmi chránenými právami duševného vlastníctva, ktoré sú ovplyvňované ustavičným rozvojom nových technológií, umožňujúcimi šírenie diel v nehmotnej podobe cez hranice štátov. 

rozvoj medzinárodných kultúrnych stykov

343. Základným poslaním medzinárodných aktivít je prezentácia slovenskej kultúry v zahraničí, získavanie partnerov na spoluprácu a  iniciovanie projektov nielen na vládnej, ale aj na regionálnej a miestnej úrovni. Ide o systematickú iniciatívu vytvárať pre slovenskú kultúru čo najširšie kultúrno-spoločenské zázemie v rámci medzinárodných vzťahov.

344. V oblasti bilaterálnych stykov ide predovšetkým o prípravu medzinárodných zmluvných dokumentov na vládnej a rezortnej úrovni - vypracovávanie, vykonávanie a príprava nových projektov v rámci zmluvných dokumentov medzi najdôležitejšími štátmi v oblasti bilaterálnej spolupráce prostredníctvom medzivládnych komisií a zmiešaných komisií expertov, aktivity štátom riadených kultúrnych inštitúcií, ako aj napomáhanie kultúrnej výmeny vo všetkých oblastiach kultúry na všetkých úrovniach. Súčasťou aktivít je aj spolupráca so susednými štátmi, štátmi Európskej únie, ako aj najvýznamnejšími štátmi G7 a tiež prezentácia slovenskej kultúry prostredníctvom vyslania na medzinárodné festivaly, sympózia a kongresy. 

345. Medzinárodnú spoluprácu v oblasti výskumu, výmeny skúseností a podpory umeleckej tvorby aktívne rozvíjajú aj inštitúcie v zriaďovateľskej pôsobnosti ministerstva kultúry ako sú Národné osvetové centrum, Slovenská národná galéria, Slovenské národné múzeum, Univerzitná knižnica, Literárne informačné centrum, Slovenské centrum dizajnu, Slovenské národné divadlo, Medzinárodný dom pre deti -  Bibiana a tiež umelecké telesá ako sú napr. folklórne súbory Lúčnica, SĽUK, Mladé srdcia - Ifjú Szivek a pod.

K záverečným odporúčaniam Výboru pre hospodárske, sociálne a kultúrne práva pre Slovensku republiku uvádzame:

346. Výbor odporúča vypracovať a implementovať podrobný Národný akčný plán na ochranu a presadzovanie ľudských práv v zmysle odporúčania čl. 71 Viedenskej deklarácie a Akčného programu prijatého v roku 1993. Výbor žiada zmluvnú stranu zahrnúť kópiu  Národného akčného programu ako aj informáciu o jeho implementácii do nasledujúcej periodickej  správy. 

347. Základný systematický nástroj vlády Slovenskej republiky v oblasti prevencie a redukcie negatívnych javov v spoločnosti, akými sú rasizmus, xenofóbia, intolerancia a diskriminácia predstavuje Akčný plán predchádzania všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatným prejavom intolerancie, pravidelne pripravovaný od roku 2000. 

348. Akčný plán je osobitnou rozsiahlou iniciatívou vlády Slovenskej republiky v oblasti ochrany a presadzovania ľudských práv a takto je prezentovaný aj v zahraničí. Okrem riešenia najaktuálnejších spoločenských problémov sa zameriava na dlhodobé ciele v snahe bojovať proti spomenutým negatívnym javom v spoločnosti za účelom zvyšovať mieru tolerancie medzi všetkými obyvateľmi Slovenskej republiky - vrátane cudzincov. Dôležitou súčasťou Akčného plánu sú aktivity, ktoré okrem štátnych orgánov vykonávajú mimovládne organizácie alebo iné subjekty, zaoberajúce sa touto problematikou, ktoré významne napomáhajú šíreniu hodnôt tolerancie, multikulturalizmu a nediskriminácie v spoločnosti. 

349. Akčný plán na obdobie rokov 2002 - 2003 bol zameraný na predchádzanie negatívnym javom v spoločnosti, akými sú diskriminácia, rasizmus, xenofóbia alebo iná obdobná intolerancia a na posilňovanie právneho vedomia občanov Slovenskej republiky v oblasti efektívneho využívania ochranných prostriedkov. 

350. Akčný plán na obdobie rokov  2004 - 2005 bol zameraný predovšetkým na systematické vzdelávanie príslušníkov profesijných skupín, ktorí majú pri výkone svojho povolania vplyv na predchádzanie všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatným prejavom intolerancie; systematické vzdelávanie a mienkotvornú činnosť predstaviteľov štátnej správy a samosprávy a žiakov základných a stredných škôl vo vzťahu k migrantom; spoločenské a kultúrne aktivity venované problematike dodržiavania ľudských práv a predchádzaniu všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatným prejavom intolerancie. Týmto akčným plánom Slovenská republika reagovala na vyhlásenie druhej Dekády OSN výchovy k ľudským právam na obdobie rokov 2005–2014 a na plnenie záväzkov vyplývajúcich Slovenskej republike z členstva v Európskej únie a v iných medzinárodných organizáciách.

351. Akčný plán na obdobie rokov 2006 – 2008 (pozri prílohu č. 2) sa zameriava na zvyšovanie vedomostnej úrovne občanov Slovenskej republiky v oblasti ľudských práv; efektívnu implementáciu antidiskriminačnej legislatívy; riešenie postavenia migrantov na Slovensku, ako aj na ďalšie konkrétne aktivity v oblasti predchádzania negatívnym javom v spoločnosti. Jeho priority sú doplnené o aktivity v oblasti predchádzania extrémizmu a antisemitizmu, predovšetkým formou vzdelávania profesijných skupín. Zameranie sa na vzdelávanie nadväzuje na prebiehajúcu Dekádu OSN výchovy k ľudským právam. 

352. Priority Akčného plánu na obdobie rokov 2006 – 2008:   
•	Systematické vzdelávanie príslušníkov profesijných skupín, ktorí majú pri výkone svojho povolania vplyv na predchádzanie všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatným prejavom intolerancie.
•	Systematické vzdelávanie a mienkotvorná činnosť v oblasti predchádzania diskriminácie vo vzťahu k migrantom u profesijných skupín a verejnosti.
•	Zintenzívnenie boja proti extrémizmu formou prípravy a aplikácie legislatívy, zefektívnenia odhaľovania, objasňovania, dokazovania a postihu trestnej činnosti motivovanej rasovou a inou neznášanlivosťou formou systematického vzdelávania a mienkotvornej činnosti v oblasti predchádzania extrémizmu.
•	Zintenzívnenie monitoringu, systematického vzdelávania a mienkotvornej činnosti v oblasti predchádzania antisemitizmu.
•	Realizácia aktivít zameraných na riešenie problematiky znevýhodnených skupín obyvateľstva.
•	Podpora kultúrnych a spoločensko-vedných aktivít venovaných problematike dodržiavania ľudských práv a predchádzania všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatným prejavom intolerancie.
•	Činnosť Medzirezortnej skupiny na realizáciu Akčného plánu predchádzania všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatným prejavom intolerancie na obdobie rokov 2006 – 2008.

353. Akčný plán sa javí ako veľmi vhodný nástroj, ako možno zabezpečiť spoluprácu mimovládnych organizácií so štátnymi orgánmi tak, aby bol sledovaný cieľ predchádzania diskriminácie, xenofóbie, rasizmu, antisemitizmu a ostatným prejavom intolerancie, komplexne naplňovaný kooperatívnou formou všetkých prvkov občianskej spoločnosti. 

354. Za realizáciu a koordináciu Akčného plánu je zodpovedná Sekcia ľudských práv a menšín Úradu vlády. Finančné prostriedky pre projekty realizované mimovládnymi neziskovými organizáciami sú alokované v rozpočtovej kapitole Úradu vlády Slovenskej republiky na financovanie „Programu 06P0201 – Podporné činnosti Úradu vlády - Akčný plán predchádzania všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatným prejavom intolerancie“. (V roku 2007 bolo alokovaných 4 500 tis. Sk, na rok 2008 je vyčlenených 9 500 tis. Sk). 

355. Výbor odporúča, aby zmluvná strana Paktu vzala na vedomie záväzky z neho vyplývajúce pri formulovaní politík v oblasti sociálneho blahobytu, bývania, zdravia a vzdelávania.

356. Pozri odseky 138 až 308

357. Výbor odporúča, aby zmluvná strana do svojej politiky v oblasti Oficiálnej rozvojovej pomoci  (ODA) zapracovala problematiku ľudských práv vrátane hospodárskych, sociálnych a kultúrnych práv.

358. Pozri odsek 21 až 30

359. Výbor nalieha na zmluvnú stranu, aby prijala konkrétne opatrenia vrátane  podrobného  antidiskriminačného zákona v súlade s čl. 2 ods. 2 Paktu na  boj a  odstránenie diskriminácie menšín, obzvlášť  Rómov.

360. Pozri odsek 5 až 20

361. Výbor žiada zmluvnú stranu poskytnúť v nasledujúcej periodickej správe podrobné informácie o vládnych programoch a o opatreniach prijatých k zvýšeniu efektívnosti implementácie právnych predpisov, týkajúcich sa rovnosti mužov a žien vrátane zastúpenia žien na rôznych  stupňoch výkonnej moci i  vo verejnej správe.

362. Dôležitými dokumentmi v oblasti rovnosti žien a mužov, ktoré boli prijaté v predchádzajúcom období predstavuje Národný akčný plán pre ženy v Slovenskej republike a Koncepcia rovnosti príležitostí žien a mužov. Oba dokumenty obsahovali opatrenia, ktoré boli zamerané na implementáciu rodovej rovnosti v praxi. Osobitne v oblasti násilia páchaného na ženách to boli dokumenty Národná stratégia pre prevenciu a elimináciu násilia páchaného na ženách a v rodinách a Národný akčný plán pre prevenciu a elimináciu násilia páchaného na ženách na roky 2005 – 2008. V oblasti zamestnanosti to bol dokument Opatrenia na zosúladenie pracovného a rodinného života.   

363. Dôležitým projektom s efektívnymi výstupmi v oblasti zavádzania rodovej rovnosti do praxe prostredníctvom stratégie gender mainstreamingu bol PHARE projekt „Posilňovanie administratívnych kapacít v oblasti Gender Mainstreaming v Slovenskej republike“. V rámci tohto projektu sa uskutočnilo vzdelávanie zamestnancov štátnej a verejnej správy na rôznych úrovniach v oblasti zavádzania rodového hľadiska do správy spoločnosti. 

364. Na zmenu imidžu dominancie a hierarchie, na odstraňovanie spoločenských bariér, ktoré upierajú ženám prístup k vrcholovej úrovni riadenia v politike aj hospodárstve možno využiť viaceré stratégie ako sú kvóty, mentoring a koučing, vytváranie networkov, zosúlaďovanie rodinného a pracovného života.  Pre zmenu v uprednostňovaní mužov vo vedúcich pozíciách môžu pomôcť rodovo správne rolové modely, kultúra pracovných miest, zmena pracovnej kultúry a organizácie firmy. Zavedenie kvót alebo prijatie iných osobitných dočasných opatrení určených na faktické zrovnoprávnenie žien a mužov antidiskriminačný zákon neumožňuje. Aktuálna právna úprava neurčuje povinnosť proporcionálneho zastúpenia mužov a žien pri navrhovaní kandidátov na kandidátnu listinu pre voľby.

365. Najviac aktivít v oblasti zvyšovania počtu žien v rozhodovacích pozíciách bolo urobené prostredníctvom projektov v spolupráci vládnej strany a mimovládnych organizácií.  V rámci projektu MATRA v rokoch 2001 – 2004 „Podpora účasti žien vo verejnom a politickom živote Slovenskej republiky“ sa hlavne pred voľbami v roku 2002 vytvárali platformy za účelom vytvárania aliancií politických strán v záujme podpory myšlienky stanovovania vlastných interných pravidiel pre zvýšenie počtu žien na kandidátnych listinách politických strán. Taktiež sa realizovali školenia a tréningy  žien, ktoré mali záujem o prácu v politických stranách. 

366. V otázke rovnosti mužov a žien je ďalej dôležité uviesť, že v rámci operačného programu „Zamestnanosť a sociálna inklúzia“ boli prijaté opatrenia na podporu vytvárania rovnosti príležitostí v prístupe na trh práce a podporu integrácie znevýhodnených skupín na trh práce, a tiež podporu zosúladenia pracovného a rodinného života  

	Celkom	Ženy	% Ženy	
Počet kandidátov na poslancov	187	47	25,13	
Počet zvolených poslancov	14	5	35,71	

Tab. č.26: Voľby do Európskeho parlamentu v roku 2004

	Celkom	Ženy	% Ženy	
Počet kandidátov na poslancov	2833	526	18,57	
Počet zvolených poslancov	355	57	16,06	
Počet kandidátov na predsedov	64	7	10,94	
Počet zvolených predsedov	8	0	0,00	

Tab. č. 27: Voľby do Vyšších územných celkov v roku 2005

 	Celkom	Ženy	% ženy	
Počet kandidátov na primátorov/ starostov	8358	1884	22,54	
Počet zvolených  primátorov/ starostov	2905	597	20,55	

Tab. č. 28: Voľby do orgánov samosprávy obcí v roku 2006

 	Celkom	Ženy	% ženy	
Počet kandidátov na  poslancov	2352	535	22,75	
Počet zvolených  poslancov 	150	24	16,00	

Tab. č. 29: Voľby so Národnej rady Slovenskej republiky v roku 2006

367. Výbor vyzýva zmluvnú stranu prijať efektívne opatrenia, ako aj zvýšiť zdroje, ktoré povedú k zníženiu nezamestnanosti, najmä žien, Rómov a ostatných znevýhodnených a zraniteľných skupín, osobitne vo vidieckych oblastiach.

368. Pretrvávajúcim problémom na trhu práce v Slovenskej republike je dlhodobá nezamestnanosť, najmä zamestnávanie znevýhodnených a marginalizovaných skupín obyvateľstva. Doterajšie opatrenia novej aktívnej politiky trhu práce zamerané na tieto skupiny sa ukázali ako účinný nástroj integrácie a podpory zamestnávania. Podpora sociálnej inklúzie  viacnásobne znevýhodnených uchádzačov o zamestnanie, ktorí sú najviac vzdialení od trhu práce, sa zameriava na ich začleňovanie prostredníctvom trhu práce a prostredníctvom vzdelávania a prípravy pre trh práce. Realizáciou aktivít a opatrení bude Slovenská republika, tak ako doteraz podporovať integračné, nie segregačné riešenia a presadzovať dôslednú antidiskriminačnú politiku. 
369. Európska únia považuje za najlepšiu zbraň proti chudobe a sociálnej exlúzii kvalitu pracovných miest. Práca ponúka možnosť rozvíjať potenciál človeka a jeho schopnosť začleniť sa do spoločnosti.  Členské štáty Európskej únie vo zvýšenej miere uplatňujú „aktívnu inklúziu“ ako prostriedok na dosiahnutie integrácie do spoločnosti a na trh práce. Okrem štandardných opatrení aktívnej politiky trhu práce je v Slovenskej republike nevyhnutná osobitná pomoc podľa ich špecifických potrieb a následná podpora prístupu k využitiu štandardných služieb zamestnanosti.

370. Slovenská republika bude naďalej pokračovať a výraznejšie podporovať cielenie prostriedkov Európskeho sociálneho fondu na dopytovo orientované projekty zamerané na skúšobné overovanie a realizáciu nástrojov aktívnej politiky trhu práce pre viacnásobne znevýhodnené a marginalizované skupiny obyvateľstva, ako aj realizovať a rozširovať národné projekty u tých programov, ktoré sa ukázali ako efektívne. Opatrenia budú v zhode s usmernením politiky zamestnanosti členských štátov Európskej únie. 

371. Bude pokračovať rozširovanie existujúcich podporných programov zvyšovania zamestnateľnosti výrazne zacielených na integráciu na trh práce znevýhodnených uchádzačov o zamestnanie. Národný projekt, ktorého cieľom bude vytvorenie komplexného programu podpory osamostatňovania a podpory začleňovania mladých dospelých na trhu práce sa začne realizovať v septembri 2008 vo vybraných krajoch Slovenska.

372. Prostredníctvom operačného programu „Zamestnanosť a sociálna inklúzia v programovom období 2007 – 2013“ sa budú riešiť hlavné problémy slovenského trhu práce, ktoré charakterizuje najmä nízka miera zamestnanosti, vysoká miera nezamestnanosti, vysoko štruktúrovaná nezamestnanosť, ktorá sa prejavuje nesúladom medzi dopytom a ponukou na trhu práce. Dôvodom tohto nesúladu je to, že kvalifikácia pracovnej sily nezodpovedá požiadavkám zamestnávateľskej sféry a dlhodobá nezamestnanosť, ktorá sa podieľa na zvyšovaní regionálnych rozdielov v rámci Slovenskej republiky. Preto bolo nevyhnutné prijať primerané opatrenia na priblíženie sa k rovnováhe na trhu práce.

373. Kľúčovou úlohou je, tak ako doteraz, podpora rovnosti príležitostí v prístupe na trh práce a podpora integrácie znevýhodnených skupín obyvateľstva ohrozených vylúčením na trh práce s osobitným zreteľom na marginalizované rómske komunity. Bude sa pokračovať v aktivitách smerujúcich k sociálnej inklúzii, zameraných na zamestnanosť a zamestnateľnosť skupín ohrozených sociálnym vylúčením a zvýšenie počtu pracovných príležitostí pre príslušníkov týchto skupín. Jedným z nástrojov na implementáciu aktivít zameraných na sociálnu inklúziu v doterajšom období je Fond sociálneho rozvoja, ktorý realizuje podporu sociálnej inklúzie v zaostávajúcich regiónoch Slovenska. 
374. Neoddeliteľnou súčasťou týchto opatrení je aj tvorba systémov na predvídanie zmien na trhu práce. Novým nástrojom aktívnej politiky trhu práce je sociálny podnik. V marci 2008 ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny zverejnilo výzvu pilotného projektu „Vznik a sieťovanie sociálnych podnikov“. V súlade s globálnym cieľom operačného programu Zamestnanosť a sociálna inklúzia a v súlade s Európskou stratégiou zamestnanosti sa navrhuje overiť nový nástroj na riešenie nezamestnanosti s osobitným dôrazom na znevýhodnených uchádzačov o zamestnanie. Zámerom projektu je vytvoriť priaznivé podmienky pre rozvoj sociálnych podnikov. Prostredníctvom svojej ekonomickej činnosti budú napĺňať sociálny cieľ, a to vytvárať pracovné príležitosti pre osoby znevýhodnené na trhu práce, a tak prispievať k ich opätovnému začleneniu do spoločnosti. Ich sociálna prospešnosť bude spočívať i v podpore rozvoja obcí poskytovaním služieb pre miestnu komunitu a v oblasti realizácie programov regionálneho rozvoja. Cieľom vytvárania sietí sociálnych podnikov bude vzájomná výmena informácií a skúseností, vzájomná spolupráca v riešení problematiky zamestnávania predovšetkým osôb znevýhodnených na trhu práce, spolupráca pri realizácii aktivít, ktoré sú v  mestách či obciach potrebné a sú prínosom  pre rozvoj regiónu.

375. Špeciálnu pozornosť si vyžaduje situácia prisťahovalcov a etnických menšín v súvislosti so zamestnanosťou a prístupom na trh práce. Keďže patria medzi znevýhodnených uchádzačov o zamestnanie, vyžadujú zvýšenú podporu pre integráciu a zlepšenie podmienok zamestnateľnosti. V rámci integračnej stratégie, dôsledného začleňovania imigrantov do všetkých všeobecných podporných nástrojov vo sfére zdravotníctva, politiky bývania, zamestnanosti a ďalších sfér spoločenského života, Migračný úrad presadzuje stratégiu plnej inklúzie. 

376. Výbor vyzýva zmluvnú stranu zabezpečiť, aby minimálna mzda umožnila pracujúcim a ich rodinám slušný životný štandard.

377. O úprave sumy mesačnej minimálnej mzdy na obdobie nasledujúceho kalendárneho roka rokujú zástupcovia zamestnávateľov a zástupcovia zamestnancov. Pri rokovaniach o zvýšení minimálnej mzdy majú sociálni partneri prihliadať na celkovú ekonomickú a sociálnu situáciu za dva kalendárne roky predchádzajúce kalendárnemu roku, najmä na vývoj spotrebiteľských cien, zamestnanosti, priemerných mesačných miezd v hospodárstve Slovenskej republiky a životného minima.

378. Konečná suma výšky minimálnej mzdy závisí od výsledkov rokovania zástupcov sociálnych partnerov a vlády Slovenskej republiky na najvyššej tripartitnej úrovni v Hospodárskej a sociálnej rade Slovenskej republiky. Pokiaľ ani tento orgán nedospeje k dohode o úprave sumy mesačnej minimálnej mzdy, ministerstvo vypracuje návrh nariadenia vlády, ktorým sa ustanoví suma minimálnej mzdy najmenej vo výške súčinu platnej mesačnej minimálnej mzdy a indexu medziročného rastu priemernej mesačnej nominálnej mzdy zamestnanca za predchádzajúci rok. 

379. O konečnej sume minimálnej mzdy na nasledujúci rok rozhodne vláda Slovenskej republiky najneskôr do 20. októbra kalendárneho roku s prihliadnutím aj na vývoj podielu čistej minimálnej mzdy z čistej priemernej mzdy najmenej za predchádzajúce dva kalendárne roky a očakávanú prognózu vývoja ukazovateľov ekonomickej a sociálnej situácie v Slovenskej republike v bežnom roku.

380. V súlade s uvedeným mechanizmom vláda Slovenskej republiky dňa 15. októbra 2008 schválila návrh nariadenia vlády, ktorým sa na rok 2009 ustanovuje suma minimálnej mzdy na 295,50 eur za mesiac, čo zodpovedá 8 900 Sk mesačne. Schválená minimálna mzda v čistom vyjadrení po prepočte konverzným kurzom na eurá predstavuje 255,83 € mesačne (7 707 Sk).

381. Podľa prognózy Štatistického úradu Slovenskej republiky sa za rok 2008 očakáva priemerná mesačná mzda zamestnanca národného hospodárstva vo výške 22 060 Sk, čo v čistom vyjadrení predstavuje 17 032 Sk mesačne (565,36 €). Podiel čistej minimálnej mzdy schválenej na rok 2009 k očakávanej čistej priemernej mzde mesačnej za rok 2008 predstavuje 45,25 %. Oproti porovnateľnému indexu za predchádzajúc obdobie sa tento podiel zvýšil o 0,41 bodu.

382. Výbor nalieha na zmluvnú stranu, aby implementovala nedávno prijaté efektívne opatrenia, ktoré zabezpečia rovnakú mzdu za rovnakú prácu  a umožnia znížiť mzdové rozdiely medzi mužmi a ženami.

383. Dňom 1. septembra 2007 nadobudla účinnosť novelizácia Zákonníka práce, ktorou bol do Zákonníka práce vložený samostatný § s názvom „Mzda za rovnakú prácu a za prácu rovnakej hodnoty“. 

384. V zmysle tohto ustanovenia je zamestnávateľ povinný poskytovať žene a mužovi rovnakú mzdu nielen za rovnakú prácu, ale aj za prácu rovnakej hodnoty, t.j. v prípade, ak žena alebo muž vykonávajú práce porovnateľnej náročnosti aj mzdové podmienky zamestnancov musia byť dohodnuté bez akejkoľvek diskriminácie podľa pohlavia. Táto zásada sa vzťahuje na každé plnenie za prácu, ako aj na plnenia, ktoré sa vyplácajú alebo sa budú vyplácať v súvislosti so zamestnaním podľa iných ustanovení tohto zákona alebo podľa osobitných predpisov.

385. Za rovnakú prácu alebo prácu rovnakej hodnoty sa považuje práca rovnakej alebo porovnateľnej zložitosti, zodpovednosti a namáhavosti, ktorá je vykonávaná v rovnakých alebo porovnateľných pracovných podmienkach a pri dosahovaní rovnakej alebo porovnateľnej výkonnosti a výsledkov práce v pracovnom pomere u toho istého zamestnávateľa. Pri posudzovaní hodnoty práce ženy a muža môže zamestnávateľ okrem týchto kritérií použiť ďalšie objektívne merateľné kritériá, ktoré sa dajú uplatniť na všetkých zamestnancov bez rozdielu pohlavia.

386. Podľa Informačného systému o priemerných zárobkoch, výška priemernej mzdy ženy a jej percentuálny podiel z priemernej mzdy muža za 1. štvrťrok 2008 predstavovali:
•	v podnikateľskej sfére absolútne 19 691 Sk mesačne a podiel 76,1 %,
•	v nepodnikateľskej sfére 17 802 Sk mesačne, čo bolo 84,3 % priemernej mzdy muža.

387. Výbor odporúča zmluvnej strane revidovať platné právne predpisy, týkajúce sa práva na štrajk v súlade s článkom 8 Paktu a príslušných dohovorov Medzinárodnej organizácie práce. 

388. Spresnená bola právna úprava podmienok výkonu ústavného práva na štrajk tak, aby nedochádzalo k obmedzovaniu práv a nárokov zamestnancov. Súčasná právna úprava kolektívneho vyjednávania a jeho krajného prostriedku štrajku v Slovenskej republike nie je v úplnom súlade s dokumentmi Európskej únie. Podľa názoru expertov Rady Európy „právo na štrajk“ v zmysle ustanovení Európskej sociálnej charty je právom individuálnym ale Ústava Slovenskej republiky, ako aj zákon o kolektívnom vyjednávaní dáva právu na štrajk charakter kolektívneho práva. 

389. V Slovenskej republike sa právo na štrajk reálne využíva. Deje sa tak predovšetkým na podnikovej úrovni, keď sa štrajk uplatňuje ako krajný prostriedok na riešenie kolektívneho sporu o uzavretie kolektívnej zmluvy podľa zákona o kolektívnom vyjednávaní. Štrajk bol, napríklad, vyhlásený v roku 2007 (Slovenská autobusová doprava, a.s.; Poprad, HDO s.r.o.; Myjava) a v roku 2008 (Kromberg & Schubert, s.r.o., Kollárovo).

390. Mimo zákona o kolektívnom vyjednávaní, ale s uplatnením práva na štrajk podľa Ústavy sa v roku 2007 uskutočnil štrajk dispečerov letovej prevádzky Letových služieb, š.p. Bratislava, do ktorého sa zapojili dispečeri aj z ďalších letísk Slovenska.

391. Okrem toho, na podporu mzdových a sociálnych požiadaviek a podmienok zamestnávania, sú využívané aj iné formy protestných akcií, ako protestné zhromaždenia, vykonávanie iba základných pracovných povinnosti. Vzhľadom na uvedené, neodporúčame v súčasnosti revidovať predpisy upravujúce právo na štrajk.

392. Výbor žiada zmluvnú stranu poskytnúť podrobnú informáciu o Národnom programe boja proti chudobe a sociálnej exklúzii a o Národnom programe sociálnej ochrany. Výbor nalieha na zmluvnú stranu aby do jej stratégie  boja proti chudobe plne začlenila ľudské  práva vrátane hospodárskych, sociálnych a kultúrnych práv, pričom jej dáva do pozornosti Vyhlásenie Výboru o chudobe, ktoré bolo prijaté 4. mája 2001.

393. Národný akčný plán sociálnej inklúzie (ďalej len “NAP/SI“) predstavuje strategický dokument, zameraný na politiky sociálneho začleňovania. Tvorí sa v súlade s metodickými usmerneniami Európskej komisie a princípmi otvorenej metódy koordinácie. Opisuje prioritné ciele a opatrenia na ich dosiahnutie, ktoré nadväzujú na predchádzajúci NAP/SI a ktoré Slovenská republika naďalej považuje za kľúčové v dosahovaní cieľa predchádzania a odstraňovania chudoby a sociálneho vylúčenia. Zastrešuje oblasť sociálnej inklúzie a stanovuje prioritné ciele na príslušné obdobie odrážajúce dlhodobú víziu v tejto oblasti.

394. Na základe analýz skúseností a vývoja situácie v predošlých obdobiach sa NAP/SI sústredí na opatrenia zamerané na znevýhodnené skupiny obyvateľov, najviac ohrozené chudobou a vylúčením – t.j. najmä na deti, mladistvých, mladých dospelých, rodiny s deťmi, nezamestnaných (najmä dlhodobo nezamestnaných), ľudí so zdravotným postihnutím, marginalizované rómske komunity, bezdomovcov, ľudí prepustených z výkonu trestu odňatia slobody a drogovo a inak závislých.

395. NAP/SI na roky 2008 – 2010 sa v stanovených prioritných cieľoch zhoduje s NAP/SI na obdobie rokov 2006 – 2008, pričom rozširuje a upravuje len konkrétne indikátory. Zo štyroch stanovených  cieľov v NAP/SI sa sociálnej inklúzii a chudobe venujú tri.  Prioritné ciele  boli stanovené nasledovne:
•	zredukovať chudobu detí a riešiť medzigeneračnú reprodukciu chudoby preventívnymi opatreniami  a podporou rodín s deťmi,
•	zvýšiť inklúziu a bojovať proti diskriminácii zraniteľných skupín obyvateľstva podporou dostupnosti verejných služieb, rozvojom lokálnych riešení a zvyšovaním participácie vylúčených skupín na živote spoločnosti,
•	zlepšiť prístup na trh práce a zvýšiť zamestnanosť a zamestnateľnosť znevýhodnených uchádzačov o zamestnanie a skupín obyvateľstva ohrozených vylúčením,
•	posilniť riadenie, implementáciu a monitoring politických opatrení na národnej, regionálnej a lokálnej úrovni.

396. V rámci jednotlivých cieľov boli zadefinované nástroje a stanovené čiastkové kvantifikovateľné ciele a indikátory. Medzi tieto nástroje patrili uskutočňované štrukturálne reformy v Slovenskej republike a používanie komplexných, mutli-nástrojových prístupov. Štrukturálne reformy ovplyvnili celú oblasť sociálnej inklúzie a politík sociálnej ochrany. Vyžadovali si a naďalej si budú vyžadovať vyhodnocovanie dopadov, ako aj efektivity navrhovaných opatrení. A to tak, aby bolo možné posilňovať rozvojové oblasti, ktoré si to vyžadujú. Ako sa ukazuje, najefektívnejšie sú opatrenia investujúce do rozvoja ľudských zdrojov a tvorby pracovných miest. Komplexné, mutli-nástrojové prístupy kombinujú úsilie viacerých politík. Prierezovými témami a kľúčovými oblasťami sú trh práce, sociálna pomoc a ochrana, vzdelávanie, bývanie, verejné služby a rovnosť príležitostí. V tejto oblasti to zahŕňa  najmä priame transfery (pomoc v hmotnej núdzi, štátne sociálne dávky), či opatrenia vedúce k znižovaniu výdavkov jednotlivcov a domácnosti (materiálna pomoc, školské dotácie pre deti, poskytovanie služieb) či opatrenia zamerané na podporu aktívnej inklúzie, zahŕňajúce prístup k vzdelávaniu, zamestnanosti a participácii na spoločenskom živote. 

397. Z dôvodu potreby riešiť problém začleňovania dlhodobo znevýhodnených uchádzačov o zamestnanie na trh práce sa zaviedol nový nástroj na podporu aktívnej politiky trhu práce – Podpora začleňovania znevýhodnených uchádzačov o zamestnanie. Cieľom je zaviesť systém prístupov, postupov a aktívnych opatrení na úspešné začleňovanie dlhodobo znevýhodnených uchádzačov o zamestnanie na trh práce formou pomoci pri hľadaní zamestnania, podporou ich prípravy na vykonávanie pracovných činností, podporou ich nástupu do zamestnania a podporou pri ich udržaní sa v zamestnaní.

398. Výbor vyzýva zmluvnú stranu, aby dodržiavala platné právne predpisy týkajúce sa  domáceho násilia a aby prijala vhodné preventívne opatrenia, ktoré umožnia poskytnúť obetiam domáceho násilia požadovanú pomoc.

399. K riešeniu problematiky násilia páchaného na ženách a v rodinách pristúpila vláda Slovenskej republiky v roku 2004 schválením Národnej stratégie pre prevenciu a elimináciu násilia páchaného na ženách a v rodinách. Pre efektívne napĺňanie Národnej stratégie vláda  schválila  Národný akčný plán na prevenciu a elimináciu násilia páchaného na ženách na roky 2005 – 2008. Základným cieľom národného akčného plánu je implementovať adekvátne a efektívne postupy na predchádzanie a elimináciu násilia páchaného na ženách.  	 
400. Národný akčný plán pre prevenciu a elimináciu násilia páchaného na ženách na roky 2005 – 2008 zdôrazňuje chápanie násilia páchaného na ženách ako rodovo podmieneného s tým, že zahŕňa konkrétne opatrenia s návrhom riešenia problematiky v rôznych časových horizontoch. Ide v ňom predovšetkým o realizáciu základných krokov v oblasti prevencie, vzdelávania, výskumu, ako aj budovania inštitucionálneho rámca koordinovanej pomoci ženám, na ktorých bolo páchané násilie, nevynímajúc dôležitú oblasť zlepšovania legislatívneho zabezpečenia danej problematiky. 

401. V súčasnosti bola dokončená Správa o plnení Národného akčného plánu pre prevenciu a elimináciu násilia páchaného na ženách na roky 2005 – 2008. Na obdobie rokov 2009 -2013 bude pripravený nový Národný akčný plán, ktorý by mal byť predložený na schválenie vláde v decembri 2008. Tento akčný plán bude mať za cieľ ďalej pracovať v oblastiach, v ktorých sa už podarilo vytvoriť základnú bázu pre poskytovanie pomoci ženám, na ktorých bolo páchané násilie. Taktiež bude nutné stanoviť si nové úlohy, ktoré nemohli byť obsiahnuté v prvom akčnom pláne na roky 2005 – 2008.

402. Navrhované rámcové opatrenia budú zamerané na vytvorenie národného inštitucionálneho rámca koordinovanej pomoci, novelizáciu legislatívnych ustanovení,  zabezpečenie realizácie aktivít v oblasti pomoci obetiam násilia, na prevenciu, vzdelávanie a výskum. Ďalšie opatrenia sa budú dotýkať práce s násilníkmi. Hlavný dôraz bude kladený na finančné zabezpečenie jednotlivých aktivít. 

403. Pokiaľ ide o legislatívu v oblasti násilia páchaného na ženách, v  rozmedzí rokov 1999 - 2002 boli v Slovenskej republike prijaté novely Trestného zákona, Trestného poriadku, zákona o priestupkoch, Občianskeho súdneho poriadku, Občianskeho zákonníka, zákona o odškodnení obetí násilných trestných činov a zákona o sociálnej pomoci, ktoré môžu podstatnou mierou prispieť k zefektívneniu procesu eliminácie násilia páchaného na ženách. Účinky noviel zákonov sa začínajú hodnotiť a ich prínos naznačuje skvalitnenie riešenia problematiky domáceho násilia. 

404. K najpodstatnejším zmenám došlo v oblasti násilia, označovaným pod širším pojmom „domáce násilie“. Trestný zákon postihuje konanie napĺňajúce skutkovú podstatu trestného činu týrania blízkej a zverenej osoby na širšom okruhu osôb v nadväznosti na rozšírenie právneho vymedzenia pojmu blízka a zverená osoba a zavádza tzv. ochranné liečenie a umožňuje súdu, aby ho uložil páchateľovi, ktorý spáchal násilný čin voči blízkej alebo zverenej osobe, ak sa dá predpokladať, že tento bude v násilnom konaní pokračovať.

405. Novelami pôvodného Trestného zákona sa zaviedol zákaz priblíženia sa k poškodenému na vzdialenosť menšiu ako 5 metrov a zákaz zdržiavať sa v blízkosti obydlia poškodeného. V súvislosti s uvedeným novela Trestného poriadku umožnila začať trestné stíhanie proti páchateľovi aj bez súhlasu obete.  Podľa nového ustanovenia súhlas poškodeného sa   nevyžaduje pri trestných činoch typických pre domáce násilie (napr. týranie blízkej osoby a zverenej osoby, znásilnenie, sexuálne násilie a pod.). Navyše sa pripúšťa možnosť znovu udeliť už odoprený alebo späť vzatý súhlas, ak tento prejav vôle nebol slobodný. V roku 2001 bola zavedená nová skutková podstata trestného činu „sexuálne násilie“. Páchateľom tohto trestného činu môže byť muž aj žena.  

406. V sledovanom období bol viackrát menený a doplnený zákon o sociálnej pomoci, na základe ktorého sa umožňovalo vybudovanie siete špeciálnych zariadení pre ženy postihnuté násilím, v ktorých im mala byť poskytovaná špecializovaná sociálna pomoc a sociálna asistencia, sociálne a psychologické poradenstvo, sprostredkovanie právneho poradenstva a iné formy špecializovaného poradenstva. Zariadenia poskytujúce pomoc ženám, na ktorých bolo a je páchané násilie, sú v zmysle zákona spravované a financované samosprávnymi krajmi. Konkrétne formy sociálnej pomoci a rozpis finančných prostriedkov, poskytnutých konkrétnym zariadeniam v záujme plnenia uvedených aktivít boli predložené vláde v rámci hodnotiacej správy Národného akčného plánu pre prevenciu a elimináciu násilia páchaného na ženách v júni 2008.

407. Najdôležitejšou informačnou a vysvetľujúcou aktivitou v záujme informovanosti verejnosti o problematike rodovo podmieneného násilia prostredníctvom zainteresovaných odborníkov bola národná kampaň „Zastavme domáce násilie na ženách“, realizovaná v líniách a výzvach celoeurópskej kampane Rady Európy.

408. Kampaň iniciovalo a gestorovalo ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny, pričom spolupracovalo vzhľadom na jej európsky rozmer s Informačnou kanceláriou Rady Európy, s predstaviteľmi viacerých cirkví na Slovensku, ďalej s mimovládnymi organizáciami  združenými pod iniciatívu s názvom Piata žena, ktorá sa stala mediálne známou organizovaním prvých mediálnych kampani určených na odtabuizovanie témy domáceho násilia na Slovensku. K plneniu aktivít kampane sa prihlásili aj ďalšie rezorty, napríklad rezort školstva, zdravotníctva, vnútra, ktoré spolupracovali pri niektorých vybraných aktivitách, realizovaných  v rámci kampane. Dôležitá bola spolupráca s médiami.

409. Kampaň bola otvorená 22. novembra 2007 tlačovou konferenciou za účasti ministerky práce, sociálnych vecí a rodiny a predstaviteľov Výboru Parlamentného zhromaždenia Rady Európy pre rovnosť príležitostí mužov a žien, ktorá bola doplnená moderovanou diskusiou: „Zapojme mužov do boja proti domácemu násiliu“.   Medzi výstupy z tejto kampane patrilo usporiadanie výstavy „Umlčané svedkyne“ v priestoroch ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny  a ministerstva zdravotníctva a následne v ďalších zdravotníckych zariadeniach. Ďalej vytvorenie internetovej stránky www.zastavmenasilie.sk, usporiadanie výtvarnej súťaže na návrhy národných plagátov kampane (dve z týchto súťažných prác boli vystavené aj v rámci výstavy národných plagátov všetkých členských krajín Rady Európy v Štrasburgu v predsálí Parlamentného zhromaždenia Rady Európy). Kampaň bude pokračovať distribúciou tematických letákov a edukačných materiálov pre vybrané zdravotnícke profesie.

410. Zainteresovaným rezortom a inštitúciám boli poskytnuté plagáty, prostredníctvom bilboardov a citylightov boli prezentované plagáty Rady Európy s výzvou „Volanie o pomoc nesmieme prepočuť“ proporčne vo všetkých regiónoch Slovenska. V rámci kampane boli odvysielané rozhlasové a televízne spoty a film režisérky Niny Kusturica s názvom Východiská. V rámci viacerých  relácií o  probléme násilia voči ženám v médiách diskutovali odborníci a poskytovali relevantné informácie.

411. Počas kampane boli expertkami z mimovládnych organizácií pripravené informačné letáky a brožúry pre rôzne cieľové skupiny a spolupracujúce profesie, ako napríklad leták a brožúra „Konať proti násiliu na ženách“, publikácia „Konať proti násiliu na ženách a deťoch“, komiks „Game over“, vysvetľujúci deťom problematiku násilia, brožúrka pre politikov a politické strany a brožúra o právnych aspektoch násilia. Problematika prevencie a netolerancie domáceho násilia na ženách bola predmetom samostatnej témy X. ročníka Olympiády ľudských práv v roku 2008. 

412. Podľa Trestného zákona (§ 208) týranie blízkej osoby a zverenej osoby je trestné. Toto ustanovenie poskytuje ochranu nielen neplnoletým osobám, ale všetkým blízkym osobám, ktoré sú z akýchkoľvek dôvodov (staroba, invalidita, choroba a podobne) odkázané na starostlivosť  iných. Osobou blízkou sa rozumie príbuzný v priamom rade, osvojiteľ, osvojenec, súrodenec a manžel; iné osoby v pomere rodinnom alebo obdobnom sa pokladajú za osoby sebe navzájom blízke len vtedy, ak by ujmu, ktorú utrpela jedna z nich, druhá právom pociťovala ako ujmu vlastnú.

413. Týraním v zmysle Trestného zákona sa rozumie spôsobovanie fyzického alebo psychického utrpenia opakovaným bitím, kopaním, údermi, spôsobením rán a popálenín rôzneho druhu, ponižovaním, pohŕdavým zaobchádzaním, neustálym sledovaním, vyhrážaním, vyvolávaním strachu alebo stresu, násilnou izoláciou, citovým vydieraním alebo iným správaním, ktoré ohrozuje jej fyzické alebo psychické zdravie alebo obmedzuje jej bezpečnosť, bezdôvodným odopieraním stravy, oddychu alebo spánku alebo odopieraním nevyhnutnej osobnej starostlivosti ošatenia, hygieny, zdravotnej starostlivosti, bývania, výchovy alebo vzdelávania, nútením k žobrote alebo k opakovanému vykonávaniu činnosti vyžadujúcej jej neúmernú fyzickú zaťaž alebo psychickú záťaž vzhľadom na jej vek alebo zdravotný stav alebo spôsobilej poškodiť jej zdravie, vystavovaním vplyvu látok spôsobilých poškodiť jej zdravie, alebo neodôvodneným obmedzovaním v prístupe k majetku, ktorý ma právo užívať.

414. Za takéto konania Trestný zákon ustanovuje trest odňatia slobody na tri roky až osem rokov. Zvýšená trestná sadzba sa uloží páchateľovi, ktorý spáchal uvedený čin z osobitného motívu, závažnejším spôsobom konania, alebo hoci bol v predchádzajúcich 24 mesiacoch za taký čin odsúdený alebo z výkonu trestu odňatia slobody uloženého za taký čin prepustený, alebo spôsobí ním ťažkú ujmu na zdraví alebo smrť. Odňatím slobody na pätnásť rokov až dvadsaťpäť rokov alebo trestom odňatia slobody na doživotie sa páchateľ potrestá, ak spácha taký čin a spôsobí ním ťažkú ujmu na zdraví viacerým osobám alebo smrť viacerých osôb.

415. Trestný zákon upravuje aj ďalšie trestné činy, prostredníctvom ktorých postihuje jednotlivé konania smerujúce k porušeniu tohto článku v závislosti od konkrétnych okolností prípadu. Patria sem napr. ublíženie na zdraví, pozbavenie osobnej slobody, obmedzovanie osobnej slobody, vydieranie, nátlak, hrubý nátlak a iné.

Trestný čin	§  STZ	R o k	
	§  NTZ	2004	z toho  ženy	2005	z toho  ženy	2006	z toho   ženy	2007	z toho   ženy	
Kupliarstva	§ 204  STZ	6	 	9	0	10	3	3	1	
	§ 367  NTZ	x	x	x	X	0	0	4	0	
týrania blízkej osoby	§  215  STZ	322	 	336	14	243	19	96	5	
	§  208  NTZ	x	x	x	X	38	1	160	1	
nedovoleného  prerušenia tehotenstva	§  227 - 229  STZ	2	 	1	0	0	0	0	0	
	§  150 - 153  NTZ	x	x	x	X	4	0	4	0	
Znásilnenia	§  241 STZ	64	 	70	1	47	0	22	0	
	§  199  NTZ	x	x	x	X	4	0	21	0	
sexuálneho  násilia	§  241a  STZ	9	 	21	0	11	0	12	0	
	§  200  NTZ	x	x	x	X	3	0	20	0	
sexuálneho  zneužívania	§  242 - 243  STZ	185	 	168	9	105	4	55	1	
	§  201 - 202  NTZ	x	x	x	X	68	4	114	5	
obchodovanie s ľuďmi 	§ 246 STZ	6	 	6	 	15	 	4	 	
	§ 179 NTZ	 	 	 	 	1	 	2	 	

Tab. č. 30: Počet odsúdených osôb za vybrané trestné činy.  STZ- starý Trestný zákon NTZ- nový Trestný zákon

	                                  2007	
	        § 215 STZ 	      § 208 NTZ	
Počet odsúdených 	               96	             160	
Počet uložených ochranných opatrení 	               24	              53	
Počet trestov PO s probačným dohľadom 	                1	              45	

Tab. č. 31: Štatistika o uložených trestoch a ochranných opatreniach uložených v roku 2007 v súvislosti s domácim násilím (týranie blízkej osoby)

416. Výbor nalieha na zmluvnú stranu, aby prijala účinné opatrenia vrátane regionálnej spolupráce v boji proti obchodovaniu so ženami a tiež preventívne programy na boj proti sexuálnemu zneužívaniu žien, mladistvých a detí.
 
417. Obeťami obchodovania s ľuďmi sú prevažne ženy vo veku 18 až 25 rokov, ktoré pochádzajú najmä z oblastí Slovenska s vysokou mierou nezamestnanosti. Ide nielen o slobodné ženy a slobodné matky, ale sú medzi nimi aj vydaté ženy, ktoré majú niekoľko detí, a  zvyčajne pochádzajú zo sociálne slabších rodín.
     
418. Obete v zahraničí vyhľadávajú pomoc na zastupiteľských úradoch, alebo sa na zastupiteľský úrad obracia miestna polícia so žiadosťou o spoluprácu pri zadržaní slovenskej občianky. Na návrate týchto osôb sa v spolupráci so zastupiteľskými úradmi podieľa Medzinárodná organizácia pre migráciu (IOM) v rámci programu Návratu a reintegrácie obchodovaných osôb. 
      
419. Najčastejšie sa obete obracajú so žiadosťou o pomoc až keď sa dostanú do problémov. V mnohých prípadoch je ťažké určiť, či ide o dobrovoľnú alebo nútenú prostitúciu, pretože žiadateľky nechcú uviesť pravdivé informácie a dôvod svojej žiadosti o pomoc. Čiastočne je to zo strachu pred možnými následkami zo strany organizátorov obchodu alebo aj preto, že chcú po vyriešení problému vo svojej činnosti pokračovať. Po návrate domov obete v mizivom percente oznámia polícii, že sa stali obeťami obchodovania s ľuďmi. Ak naozaj potrebujú pomoc, obrátia sa na niektorú mimovládnu organizáciu. S políciou zvyčajne odmietajú spolupracovať buď zo strachu pred následkami od priekupníkov, ale hlavne preto, že nechcú, aby sa ich okolie dozvedelo, že v zahraničí vykonávali prostitúciu. 
420. V rámci „Informačnej kampane o dopadoch Schengenu na občanov Slovenskej republiky a rizikách obchodovania s ľuďmi“ sa zrealizovali preventívne projekty zamerané na prevenciu kriminality, problematiku Schengenu a súvisiacu prevenciu obchodovania s ľuďmi. Cieľom kampane bolo informovať zástupcov štátnej správy, samosprávy, učiteľov a žiakov základných a stredných škôl, zástupcov mimovládneho sektora, mestských polícií, cirkví a komunitných centier a vyškoliť koordinátorov na základných a stredných školách v danej problematike.
421. Informačná kampaň bola po organizačnej a odbornej stránke realizovaná Radou vlády Slovenskej republiky pre prevenciu kriminality a inej protispoločenskej činnosti v spolupráci s koordinátormi prevencie kriminality a inej protispoločenskej činnosti Krajského úradu v Košiciach a  Krajského úradu v Prešove, Medzinárodnej organizácie pre migráciu (IOM), úradom hraničnej a cudzineckej polície Ministerstva vnútra Slovenskej republiky  a Katedrou trestného práva Právnickej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach. V rámci informačnej kampane bolo oslovených 2 030 ľudí z cieľových skupín a 24 predstaviteľov printových i elektronických médií, čím bola  nepriamo oslovená verejnosť celého Slovenska. 
422. Štatistické údaje týkajúce sa trestného činu obchodovania s ľuďmi poskytované políciou nevystihujú skutočnú situáciu, vzhľadom na vysokú latenciu tohto druhu trestnej činnosti. Uvedomujúc si situáciu Rada vlády Slovenskej republiky pre prevenciu kriminality presadzuje potrebu iniciovať výskum latentnej kriminality prostredníctvom výskumu obetí, ktorý by „zreálnil“ doterajší stav prezentovaný kriminálnymi štatistikami. Z podnetu Rady Slovenskej republiky pre prevenciu kriminality a inej protispoločenskej činnosti vznikol na ministerstve spravodlivosti odbor kriminológie a prevencie kriminality, ktorý sa v spolupráci s Centrom vedy Bratislavskej vysokej školy práva, Ústavom pre výskum verejnej mienky pri Štatistickom úrade Slovenskej republiky podujal na výskum výskytu latentnej kriminality na Slovensku. Týmto krokom sa Slovenská republika zaraďuje medzi krajiny, v ktorých vyspelosť výskumu sa meria práve orientáciou na latentnú kriminalitu. Konečné výsledky výskumu budú vydané knižne, budú slúžiť k vzdelávaniu pracovníkov prevencie kriminality na všetkých úrovniach a bude s nimi oboznámená aj verejnosť.
423. V rámci spoločného projektu ministerstva vnútra a Úradu Organizácie Spojených národov pre drogy a kriminalitu „Reakcia trestno-právneho systému na obchodovanie s ľuďmi v Slovenskej republike“ sa nezávislým výskumným inštitútom, Inštitútom pre dobre spravovanú spoločnosť, realizujú aktivity v oblasti zabezpečenia základných údajov o situácii v nezákonnom obchodovaní s ľuďmi v Slovenskej republike, ďalej zber existujúcich údajov o zachytených prípadoch obchodovania vrátane údajov o vyšetrovaní, trestnom stíhaní, podozrivých a odsúdených. Ďalšou aktivitou v tejto oblasti je mapovanie situácie v tokoch nezákonného obchodovania s ľuďmi do a cez Slovenskú republiku, vrátane profilu obetí, páchateľov a ich spôsobu operácie. 
424. V rámci holandsko-slovenskej policajnej spolupráce bol v rokoch 2003 – 2007 realizovaný projekt „Obchodovanie s ľuďmi“ v rámci Memoranda o porozumení medzi Slovenskou republikou a Holandským kráľovstvom. Zámerom tohto projektu bolo skvalitniť najmä odbornú úroveň pracovníkov, ktorí sa podieľajú na objasňovaní trestnej činnosti obchodovania s ľuďmi,  ale aj ďalších príslušníkov Policajného zboru, ktorí prichádzajú do kontaktu s obeťami tohto trestného činu, a poskytnúť im možnosti na získanie praktických skúseností od holandských kolegov.   

425. Medzinárodná organizácia pre migráciu (IOM)  realizuje v rámci Iniciatívy Spoločenstva EQUAL projekt „Program návratu a reintegrácie obchodovaných osôb“. Cieľom projektu je poskytnúť praktickú pomoc pri návrate a reintegrácii obchodovaných osôb pochádzajúcich zo Slovenska, ktoré sa nachádzajú v cieľovej krajine a chcú sa dobrovoľne vrátiť na Slovensko, alebo ktoré sa v danej dobe už nachádzajú na Slovensku a osobne alebo prostredníctvom tretej osoby alebo organizácie vyjadria záujem o reintegračnú pomoc. Implementácia programu bola spustená v auguste 2006. Od augusta 2006, do konca roka 2007 bolo doň zaregistrovaných 20 osôb, ktorým boli v spolupráci s odborníkmi mimovládnych organizácií poskytnuté rôzne typy pomoci. Okrem toho „Program návratu a reintegrácie obchodovaných osôb“ poskytuje konzultácie, poradenstvo a krízovú asistenciu potenciálnym klientom alebo externým referujúcim organizáciám a osobám. 

426. Projekt „Prevencia obchodovania s  ľuďmi pre učiteľov a študentov stredných škôl“, ktorý Medzinárodná organizácia pre migráciu (IOM) implementovala prostredníctvom Nadačného fondu Accenture a Nadácie Pontis bol realizovaný v januári a februári 2007. Cieľom projektu bolo zvýšiť povedomie mladých ľudí - študentov vo veku 14 – 19 rokov o nebezpečenstve obchodovania s ľuďmi a možnostiach jeho predchádzania prostredníctvom realizácie diskusných skupín na stredných internátnych školách. Projekt taktiež otestoval novú formu prevencie v rámci  skupiny mladých ľudí prostredníctvom tzv. peer aktivistov, ktorí sú na základe školenia schopní šíriť prevenčné informácie formou práce v rovesníckych skupinách na internáte, v škole a pod. Cieľovou skupinou boli študenti stredných škôl vo veku 14 - 19 rokov, pričom sa do aktivity vykonávaných peer aktivistami zapojilo v diskusných skupinách  449 účastníkov, 17 peer aktivistov a 3 supervízori.

427. V oblasti prevencie obchodovania s ľuďmi, sexuálneho vykorisťovania a podpory obetí boli preventívne aktivity Policajného zboru zamerané aj na stredoškolskú mládež.       V rámci projektu „Krízová intervencia a sociálna inklúzia obetí obchodu s ľuďmi v spolupráci s Policajným zborom, štátnou správou a samosprávou“ boli na stredných školách vykonávané príslušníkmi Policajného zboru prezentácie a prednášky k  filmu Lilja 4ever. 

428. V rámci Poradensko-informačných centier zriadených pri krajských riaditeľstvách Policajného zboru, ktoré slúžia na priebežné poskytovanie poradenstva a  pomoci občanom, sú k dispozícii informačné materiály a letáčiky v rôznych jazykoch na pomoc obetiam obchodovania s ľuďmi. V rámci prednášok na školách boli distribuované letáčiky vydané odborom bezpečnostnej stratégie a poradenských činností kancelárie ministra vnútra Slovenskej republiky v spolupráci a Medzinárodnou organizáciou pre migráciu (IOM) a Slovenským krízovým centrom Dotyk – Beckov. 	  	

Obchodovanie s ľuďmi	2003	2004	2005	2006	2007	do 30.4.2008	
celkový počet prípadov	28	27	14	19	13	4	
objasnené prípady	16	18	4	6	4	1	
dodatočne objasnené prípady	0	5	2	1	5	0	
celkový počet páchateľov	46	21	6	11	9	1	
z toho	muži	37	14	6	8	8	1	
	ženy	9	7	0	3	1	0	
celkový počet obetí	43	33	18	31	15	4	
z toho	muži	1	4	2	2	0	0	
	ženy	42	29	16	29	15	4	
z toho do	15 r. resp. 14 r.	0	3	0	1	1	0	
	do 18 r.	5	6	4	7	4	3	

Tab. č.32: štatistické údaje pre trestné činy obchodovania s ľuďmi

Kupliarstvo		2003	2004	2005	2006	2007	do 30.4.2008	
celkový počet prípadov	13	22	22	10	18	6	
objasnené prípady	9	16	13	2	12	3	
dodatočne objasnené prípady	2	1	3	0	2	1	
celkový počet páchateľov	11	24	11	3	18	5	
z toho	muži	9	19	7	3	14	4	
	ženy	2	5	4	0	4	1	
celkový počet obetí	-	-	-	-	-	-	

Tab. č. 33: Štatistické údaje pre trestné činy kupliarstva

429. Výbor vyzýva zmluvnú stranu prijať efektívne opatrenia vrátane uskutočnenia verejných kampaní na zníženie počtu  fajčiarov a  k zníženiu spotreby alkoholu.

Fajčenie

430. Slovenská republika realizuje verejné masmediálne kampane na zníženie počtu fajčiarov na národnej úrovni. Počet úmrtí v dôsledku fajčenia sa dnes odhaduje na 11 000 na Slovensku. Ak sa v blízkej budúcnosti nebudú prijímať opatrenia s cieľom znižovania výskytu užívania tabakových výrobkov, počty úmrtí môžu narásť do značných rozmerov. Aj z tohto hľadiska je mediálna súťaž  Prestaň a Vyhraj jedným z účinných nástrojov, ktorý vedie k zanechaniu fajčenia.
431. Súťaž na Slovensku sa realizuje pravidelne v dvojročných intervaloch od roku 1996. Vtedy sa do súťaže zapojilo 715 súťažiacich. Odvtedy ich počet neustále pribúdal. V roku 1998 to bolo 844 súťažiacich, v roku 2000 až 1656 súťažiacich. V tomto roku sa do súťaže prihlásilo 370 súťažiacich. Cieľom súťaže  Prestaň a Vyhraj  je motivovať fajčiarov k zmene životného štýlu a podpore nefajčenia u tých, ktorí sa neúspešne pokúšajú prestať užívať tabakové výrobky.
432. Motiváciou k prihlasovaniu do súťaže, okrem zdravotného prospechu, je i možnosť získať zaujímavé a hodnotné ceny. Medzi dôležité motivačné nástroje patrí aj udeľovanie cien pre vyžrebovaných účastníkov súťaže, ktorí počas obdobia jedného mesiaca prestali fajčiť. 

433. Štatistický úrad Slovenskej republiky počínajúc rokom 1994 periodicky v dvojročných intervaloch realizuje na reprezentatívnej vzorke prieskum o názoroch obyvateľov k užívaniu drog a tabaku. Od roku 1994 najväčší podiel vo všetkých sledovaných súboroch tvoria nefajčiari. Od roku 2000 stúpa podiel nefajčiarov aj medzi mládežou. U mládeže z Bratislavy je identický podiel nefajčiarov od roku 1998 – 53%. So zvyšujúcim sa vekom respondentov sa zvyšuje podiel tých, ktorí o sebe tvrdia, že fajčia denne. Na druhej strane je u najmladších najvyšší podiel príležitostných fajčiarov. 

434. V roku 2006 sú najpočetnejšou skupinou u dospelých spomedzi troch sledovaných nefajčiari, pričom po prvý krát presiahol počet nefajčiarov hranicu 60 %. S tým úzko súvisí pokles denných fajčiarov na historicky najnižšiu úroveň od roku 1994. Podiel nepravidelných fajčiarov ostáva pri porovnaní s ostatnými rokmi na konštantnej úrovni.

435. Z pohľadu výskytu fajčenia na Slovensku u mládeže vo veku 15 – 29 rokov je situácia stabilizovaná. Na rozdiel od dospelých nedošlo k nárastu nefajčiarov za sledované obdobie rokov 1994 – 2006. Na Slovensku fajčí odhadom 43 % mužov a 16 % žien nad 18 rokov.

Tab. č.34: Podiel fajčiarov a nefajčiarov u dospelých
	
Tab. č. 35: Podiel fajčiarov a nefajčiarov u mládeže
436. Monitorovanie skúseností s užívaním tabaku u  detí Slovenska vo veku 16 rokov je realizované prostredníctvom prieskumov ESPAD (European School Project on Alcohol and Other Drugs), GYTS (Global Youth Tobacco Survey) a prieskumov, ktoré pravidelne vykonáva Ústav informácií a prognóz školstva. Jednou zo sledovaných charakteristík je zisťovanie fajčenia počas minulých 30 dní (The ESPAD Report, 2007).

	1995	1999	2003	2007	
Chlapci	34 %	40 %	39 %	51 %	
Dievčatá	20 %	34 %	36 %	43 %	

Tab. č. 36: Fajčenie 16-ročných počas minulých 30 dní v rokoch 1995 – 2007.
437. Z týchto údajov je zrejmé, že situácia na Slovensku sa podľa údajov z ESPAD-u zhoršuje. Alarmujúco, až o 23 % pribudol počet dievčat, ktoré si zapálili cigaretu v priebehu minulých 30 dní (1995 – 2007). O nič priznivejšiu situáciu nebadať ani u chlapcov, kde nárast predstavuje 17 % (1995 – 2007). 
438. Prieskum organizovaný Centrom pre kontrolu chorôb v USA pod názvom GYTS zisťoval výskyt fajčenia a užívania tabakových výrobkov medzi mládežou vo veku od 13 do 15 rokov aj na Slovensku. Na základe jeho výsledkov možno poukázať na najdôležitejšie údaje (GYTS, Report, 2007):

439. Prevalencia:
•	64.9% už niekedy fajčilo cigarety (Chlapci = 69.3%, Dievčatá = 60.2%)
•	27.9% v súčasnosti užíva tabakové výrobky* (Chlapci = 30.0%, Dievčatá = 25.1%)
•	26.4% v súčasnosti fajčí cigarety (Chlapci = 28.0%, Dievčatá = 24.1%)
•	8.3% v súčasnosti denne fajčí cigarety (Chlapci = 9.8%, Dievčatá = 6.2%)
•	11.2% v súčasnosti fajčí cigary (Chlapci = 12.4%, Dievčatá = 9.3%)
•	29.1% začalo fajčiť pred 10. rokom života (Chlapci = 34.8%, Dievčatá = 22.3%)
•	24.6% nefajčiarov je susceptibilných začať fajčiť (Chlapci = 17.7%, Dievčatá = 29.6%)

440. Dostupnosť tabakových výrobkov -  súčasní fajčiari:
•	30.7% zvyčajne fajčí na verejných miestach (parky, nákupné strediská, ulica a pod.)
•	50.8% si kupuje cigarety v obchode
•	83.3% z tých, čo si kupovali cigarety v obchode, neboli odmietnutí pre svoj nízky vek

441. Pasívne fajčenie:
•	46.3% žije v domácnosti, kde sa fajčí v ich prítomnosti
•	69.3% sú vystavení pasívnemu fajčeniu mimo svojej domácnosti
•	79.8% si myslí, že na verejných priestranstvách by sa malo zakázať fajčiť
•	75.6% si myslí, že pasívne fajčenie im škodí
•	50.9% má aspoň jedného rodiča fajčiara
•	24.1% má väčšinu, prípadne všetkých priateľov fajčiarov

442. Ukončenie fajčenia – fajčiari:
•	65.1% chce prestať fajčiť
•	78.0% sa pokúšalo prestať fajčiť počas minulého roka
•	66.4% prijali pomoc v snahe prestať fajčiť
•	16.8% myslí na cigaretu ako na prvú vec, hneď ráno po zobudení

	Výskyt pasívneho fajčenia 

443. Na Slovensku, ale aj vo svete sa uskutočnilo viacero prieskumov, ktoré sa zameriavali na sledovanie výskytu pasívneho fajčenia. Na Slovensku bol naposledy realizovaný prieskum o vystavení sa pasívnemu fajčeniu u obyvateľov Bratislavy (Prevalencia vystavovania, 2006). Podľa jeho záverov najčastejším miestom, kde sú dospelí nefajčiari vystavení pasívnemu fajčeniu, je bar alebo kaviareň, nasleduje reštaurácia a na treťom mieste je nákupné centrum.

Tab. č. 37: Výskyt pasívneho fajčenia	

444. Z pohľadu výskytu pasívneho fajčenia v Európskej únii je podľa prieskumu Európskeho štatistického úradu najhoršia situácia v Malte, kde je veľmi často a niekedy vystavených účinkom pasívneho fajčenia až 64 % dospelej populácie nad 18 rokov. Na ďalších miestach nasledujú Cyprus, Taliansko a Slovensko na úrovni vystavenia 54 % dospelej populácie (Attitudes of Europeans, 2006).

Národný akčný plán pre problémy s alkoholom.

445. Slovenská republika v roku 2006 prijala Národný akčný plán pre problémy s alkoholom. Hlavným zámerom je redukcia zdravotných, rodinných a širších negatívnych sociálnych problémov súvisiacich s konzumáciou alkoholu. Znižovanie spotreby alkoholu najmä medzi mládežou je považované za jeden z dôležitých prostriedkov na realizáciu týchto cieľov. V jarných mesiacoch roku 2008 sa uskutočnila široká, prakticky celospoločenská diskusia s rozsiahlou medializáciou k pripravovanému novému zákonu o ochrane detí a mladistvých pred konzumáciou alkoholických nápojov. 

446. Vo vzťahu k vzniku a rozvoju závislosti od alkoholu sú najohrozenejšou populačnou skupinou mladí ľudia. Skupinou, ktorá ovplyvňuje postoje a správanie mladých ľudí sú rodina a rovesníci. Z tohto aspektu Regionálne úrady verejného zdravotníctva vykonávajú intervencie u rodičov, príbuzných, učiteľov, koordinátorov prevencie drogových závislostí, školských psychológov. Výchovno - vzdelávacie prístupy a poradenská činnosť sú založené na vedeckých poznatkoch a z  tematického hľadiska sú zamerané na predchádzanie a znižovanie problémov súvisiacich s užívaním alkoholu a iných návykových látok a na podporu abstinencie u detí.	

447. Hlavné princípy činnosti Úradu verejného zdravotníctva Slovenskej republiky: 
•	Zmena ľahostajného spoločenského postoja k problémom súvisiacim s pitím alkoholu na Slovensku - citlivosť politikov a celej spoločnosti na problémy súvisiace s nadmerným a škodlivým pitím alkoholu - zdôrazňovať fakty o nezdravých postojoch spoločnosti, ktoré vedú k podporovaniu škodlivej a nadmernej konzumácie alkoholu;
•	Zmena spoločenských postojov k pitiu jednotlivca, k abstinencii, na rešpektovanie práv jedinca nepiť, zlepšiť imidž nepijúceho v zmysle pozitívneho príkladu správania a zdravia.
•	Poskytnúť prostredníctvom poradenstva (pomáhajúci poradenský rozhovor) a zdravotnej výchovy informácie o rizikách dlhodobého a nadmerného konzumu alkoholu u dospelých.
	
	448. Ciele Národného akčného plánu pre problémy s alkoholom:
•	Zdôrazniť zodpovednosť občana za svoje zdravie.
•	Zamerať sa na zmenu negatívnych spoločenských stereotypov vo vzťahu ku konzumácii alkoholických nápojov na Slovensku - prioritne položiť dôraz na "právo" človeka odmietnuť ponúkaný alkohol a nepiť - právo na rešpektovanie situačnej abstinencie.
•	Rozvinúť zdravotno – výchovné pôsobenie na občanov so zámerom zmeniť spôsoby pitia alkoholických nápojov výchovou k striedmosti, respektíve kontrolovanému pitiu.
•	Vytvoriť systém monitorovania indikátorov konzumácie alkoholu na Slovensku a jej negatívnych dopadov na ľudí.

449. Od roku 1996 sa v súbore Slovenskej republiky podľa prieskumu Štatistického úradu Slovenskej republiky významnejšie nezmenili podiely respondentov, ktorí o sebe uviedli, že pijú 10 a viacstupňové pivo denne a 2-3 krát do týždňa, mierne sa opäť znížil podiel  tých, ktorí ho pijú príležitostne (oproti r. 2004 o 2 percentuálne body). Podiel absolútnych nekonzumentov 10 a viacstupňového  piva v celoslovenskom súbore  sa v súčasnosti blíži k takmer dvom pätinám oslovených, čo je doteraz najväčšia skupina.

Pitie piva v súbore dospelej populácie (údaje v %)	
rok	denne	2–3 krát do týždňa	len príležitostne	vôbec nepije	
1996	9	16	41	34	
1998	7	16	41	36	
2000	8	17	43	32	
2002	7	14	45	34	
2004	8	15	42	35	
2006	8	15	40	37	

Tab. č.38: Pitie piva v súbore dospelej populácie v rokoch 1996 - 2006 

450. Konzumáciu vína podľa Štatistického úradu  Slovenskej republiky denne v dospelej populácii priznalo 1% opýtaných, čo potvrdzuje stabilizovaný trend s výnimkou roka 2004, 2-3 krát do týždňa ho pije 6 % oslovených. Na druhej strane stúpol podiel príležitostných konzumentov o päť percentuálnych bodov a  aktuálne predstavuje sedem z  desiatich oslovených. Nekonzumentov vína  prieskum od začiatku meraní zistil asi medzi štvrtinou dospelej populácie a toto číslo je  takmer stabilizované od roku 1996.

Pitie vína v súbore dospelej populácie  (údaje v %)	
rok	denne	2–3 krát do týždňa	len príležitostne	vôbec nepije	
1996	1	8	67	24	
1998	1	6	70	23	
2000	1	7	69	23	
2002	1	6	69	24	
2004	2	8	64	26	
2006	1	6	69	24	

Tab. č.39: Pitie vína v súbore dospelej populácie v rokoch 1996 - 2006

451. Podiel požívateľov liehovín v súbore dospelej populácie narástol oproti roku 2004 o  2 percentuálne body. Prieskum zaznamenal tiež o 2 percentuálne body viac príležitostných konzumentov liehovín. Denných konzumentov a takých, ktorí pijú „tvrdý“ alkohol 2 – 3 krát do týždňa je  rovnaké množstvo ako v minulých meraniach. Oproti roku 1996 narástol počet ľudí, ktorí vôbec nekonzumujú liehoviny z 28 % na 33 %.

452. Výbor žiada zmluvnú stranu poskytnúť v jej druhej periodickej správe informácie o duševne chorých, aký počet z  nich je hospitalizovaných, aké zariadenia majú k dispozícii a tiež poskytnúť informácie o právnej ochrane pacientov proti zneužívaniu a zanedbávaniu.

453. Psychiatrická starostlivosť sa v Slovenskej republike poskytuje v súlade s článkom 17 ods. 6  Ústavy Slovenskej republiky a zákona o zdravotnej starostlivosti, službách súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti. 

454. Do ústavného zdravotníckeho zariadenia poskytujúceho psychiatrickú starostlivosť môže byť prijatá osoba bez informovaného súhlasu. Ak táto osoba v dôsledku duševnej choroby alebo s príznakmi duševnej poruchy ohrozuje seba alebo svoje okolie, alebo ak hrozí vážne zhoršenie jej zdravotného stavu.  V tomto prípade je poskytovateľ povinný prevzatie osoby do ústavnej starostlivosti oznámiť do 24 hodín súdu, v ktorého obvode sa zdravotnícke zariadenie ústavnej starostlivosti nachádza. O zákonnosti dôvodov prevzatia do ústavnej starostlivosti rozhodne súd. Do rozhodnutia súdu možno vykonávať len také zdravotné výkony, ktoré sú nevyhnutné na záchranu života a zdravia osoby alebo na zabezpečenie jej okolia.  Ak pominú dôvody na prevzatie osoby do ústavnej starostlivosti, na ktorú sa nevyžaduje informovaný súhlas, poskytovateľ je povinný osobu prepustiť z ústavnej starostlivosti alebo si vyžiadať informovaný súhlas.  

455. V roku 2006 bolo vykonaných  spolu 1 600 000 ambulantných psychiatrických vyšetrení v 267 ambulanciách pre  dospelých  a v 45 ambulanciách pre deti, z toho  približne 78 000 1x v živote a 250 000 1x v sledovanom roku. K dispozícii sú psychiatrické oddelenia v rámci všeobecných nemocníc, psychiatrických kliník a psychiatrických liečební. Mimonemocničná starostlivosť sa poskytuje v 17 stacionároch. V Slovenskej republike nie sú k dispozícii žiadne zariadené komunitné zariadenia pre pacientov s duševnými poruchami. 

456. Prvý raz v novodobej histórii slovenskej psychiatrie ministerstvo zdravotníctva schvaľuje optimálne ambulantne normatívy, ktoré vychádzajú z Reformy psychiatrickej starostlivosti. V praxi to bude znamenať, že sa zvýši počet psychiatrických ambulancii o 85 lekárskych miest, gerontopsychiatrickych o 67 lekárskych miest, pedopsychiatrickych o 37 lekárskych miest, ambulancií pre liečbu alkoholizmu a iných toxikománií o 33 lekárskych miest a v psychiatrickej sexuológii o 18 lekárskych miest, čiže nárast spolu o 240 lekárskych miest, oproti súčasnému celkovému počtu 261 lekárskych miest.

457. Podmienkou zriaďovania nových ambulantných miest je prihliadnutie na počet vyšetrení podľa regionálneho rozloženia. Tento proces bude viacročný, už v súčasnosti je do značnej miery limitovaný obmedzenými finančnými možnosťami lôžkových pracovísk prijímať čerstvých absolventov so záujmom o psychiatriu a vychovať ich. Dôležité je aj schválenie zvýšenia kapacít denného psychiatrického stationára zo súčasných 280 miest na 900, pričom sa vytvárajú tak isto na regionálnom princípe. V ústavnej starostlivosti v kontexte s vývojom ambulantnej, stacionárnej a klinicko-psychologickej treba počítať so znižovaním posteľovej kapacity, predovšetkým v psychiatrických liečebniach.

458. Transformácia psychiatrickej starostlivosti na komunitnú,  ktorá vo väčšej miere zohľadňuje naplňovanie sociálnych potrieb našich pacientov, ako je to doteraz, nemôže prebiehať radikálne a necitlivo, ale evolučne, s prihliadnutím na individuálne potreby a možnosti každého nášho pacienta, ktorý je v dlhodobej starostlivosti.

459. Výbor nalieha na zmluvnú stranu aby zintenzívnila svoje úsilie smerujúce k zlepšeniu školskej dochádzky rómskych detí, osobitne na základných školách a viac sa venovala problému neukončenia ich stredoškolského štúdia. Výbor tiež odporúča zmluvnej strane zhromaždiť a spracovať údaje podľa rodového a etnického pôvodu ako uvádza „Všeobecná správa Výboru č. 13“ a tieto potom zahrnúť do nasledujúcej  periodickej správy.

460. Vzdelávacia politika sa stala jedným z kľúčových nástrojov boja proti medzigeneračnej reprodukcii chudoby. Zabezpečením rovnosti šancí v prístupe ku vzdelaniu a možnosťou dosiahnuť kvalitné vzdelanie bez ohľadu na socioekonomické prostredie, z ktorého dieťa pochádza, sa zabezpečila integrácia detí z rizikových a marginalizovaných skupín do štandardného školského prostredia. Toto opatrenie sa realizovalo predovšetkým nastavením vzdelávacích politík a podpornými opatreniami počas vzdelávania (začínajúc podporou prístupu ku predškolskej výchove a vzdelávaniu). Principiálnou úlohou a systémovým nástrojom v tejto oblasti bol v máji 2008 prijatý školský zákon. Tento zákon okrem iného za princípy výchovy a vzdelávania považuje rovnoprávnosť prístupu k výchove a vzdelávaniu, zákaz všetkých foriem diskriminácie (obzvlášť segregácie), celoživotné vzdelávanie,  prípravu na zodpovedný život v slobodnej spoločnosti v duchu porozumenia a znášanlivosti, rovnosti muža a ženy, priateľstva medzi národmi, národnostnými a etnickými skupinami a náboženskej tolerancie, integráciu výchovno-vzdelávacej sústavy Slovenskej republiky do európskeho vzdelávacieho priestoru so zreteľom na vlastné skúsenosti a tradície, zákaz poskytovania alebo sprístupňovania informácií alebo zneužívania informačných prostriedkov, ktoré by mohli viesť k narušovaniu mravnosti alebo k podnecovaniu k národnostnej, rasovej a etnickej nenávisti alebo k ďalším formám intolerancie. 

461. Inkluzívne politiky vo vzdelávaní sa okrem toho realizovali prostredníctvom programov finančnej podpory, akými boli príspevky a dotácie na podporu prístupu ku vzdelávaniu pre deti a žiakov z nízkopríjmových rodín, a to dotácie na stravu, školské potreby a motivačný príspevok pre deti z materských a základných škôl, dotácie na štipendiá študentov stredných škôl zabezpečovaných z Európskeho sociálneho fondu, sociálne štipendiá pre študentov vysokých škôl, ako aj príspevky na dopravu žiakov základných škôl. Prostredníctvom systému dotácií sa pokračovalo v podpore prístupu ku vzdelávaniu detí z nízkopríjmových rodín, a to už od predškolského vzdelávania.

462. Podporovali a rozvíjali sa nástroje a programy integrácie detí z vylúčením ohrozených a marginalizovaných skupín do štandardného školského prostredia. Medzi tieto nástroje patril nultý ročník, tranzitívna trieda, poradenské nástroje, mimoškolské vzdelávanie, prípravné kurzy, tútorstvo, rôzne typy inovatívnych a akceleračných programov a programov práce s rodičmi realizovaných v školách, komunitných centrách, v teréne a pod.

463. V oblasti vzdelávania detí so špeciálnymi výchovno-vzdelávacími potrebami umožňovala legislatíva v rámci systému vzdelávania vzdelávanie formou individuálnej integrácie v systéme bežného školstva, vzdelávanie formou sociálnej integrácie v špeciálnych triedach bežných, vzdelávanie v špeciálnych školách. Týmto sa deťom a ich zákonným zástupcom poskytovala pomoc zo strany pedagogicko-psychologických poradní, centier výchovnej a psychologickej prevencie, diagnostických centier a liečebno-výchovných sanatórií, a zariadení špeciálno-pedagogického poradenstva (t.j. zariadení školského poradenstva a špeciálnych výchovných zariadení). Vzdelanie získané v špeciálnych školách, okrem vzdelania získaného v špeciálnych školách pre žiakov s mentálnym postihnutím je rovnocenné so vzdelaním získaným na základných a stredných školách. 

464. K realizácii rozvoja inkluzívneho vzdelávania podstatne prispeli prostriedky z Európskeho sociálneho fondu.  Prioritná podpora programovacieho obdobia 2007 - 2013 je venovaná zabezpečeniu prístupu ku vzdelávaniu, vrátane budovania vzdelávacej infraštruktúry. V súčasnosti sa kladie dôraz na dôslednú realizáciu nástrojov na predchádzanie segregovanému vzdelávaniu, najmä detí z marginalizovaných rómskych komunít.

465. V oblasti vzdelávania nadobudla v roku 2006 platnosť vyhláška o priznávaní sociálneho štipendia študentom vysokých škôl, ktorá zvýšila výšku maximálneho štipendia v školskom roku 2006 – 2007. V roku 2008 bola schválená Koncepcia výchovy a vzdelávania rómskych detí a žiakov vrátane rozvoja stredoškolského a vysokoškolského vzdelávania. Tiež bola uznesením vlády schválená Stratégia pre celoživotné vzdelávanie a celoživotné poradenstvo. Cieľom je vytvárať podmienky pre nadobúdanie kvalifikácie počas aktívneho života. Prioritou je pritom rozvíjanie kľúčových kompetencií a zvyšovanie vlastných šancí na trhu práce. Táto stratégia venuje osobitnú pozornosť podpore rodovej rovnosti a vytváraniu podmienok pre občanov so zdravotným postihnutím. Slovenská republika predpokladá v novom zákone o celoživotnom vzdelávaní aj vytvorenie podmienok pre uznávanie výsledkov neformálneho a nevýučbového vzdelávania pre získavanie kvalifikácie. To by posilnilo sociálne začleňovanie a reintegráciu na trh práce.

466. Úrad splnomocnenca vlády  pre rómske komunity v rámci svojej grantovej schémy realizuje v spolupráci s Nadáciou Otvorenej spoločnosti štipendijný program pre poslucháčov stredných a vysokých škôl. V rámci tohto programu poskytol Úrad splnomocnenca  vlády  pre rómske komunity  v roku 2007 štipendiá pre 112 poslucháčov stredných škôl a 25 poslucháčov vysokých škôl. Ďalej v rámci svojej grantovej schémy podporil viacero projektov v celkovej dotácii 42 miliónov, medzi nimi aj 39 projektov na zlepšenie kvality života sociálne znevýhodnených skupín, komunitné centrá v 16 obciach, vzdelávanie (17 projektov) či tvorbu projektovej dokumentácie na výstavku obecných nájomných bytov (pre 19 subjektov). 

467. Z celkového súboru skúmanej rómskej populácie s ukončeným vzdelávaním tvorili až 35 % osoby, ktoré nedokončili základnú školu. Približne rovnaký podiel (36,6 %) pripadal na jednotlivcov, ktorí skončili svoje vzdelávanie základnou školou. Iba necelá štvrtina skúmaného súboru (24,3 %) pokračovala po ukončení základnej školy v ďalšom vzdelávaní. Z toho takmer 9 % neúspešne (prípravu na povolanie na strednej škole prerušili a skončili so statusom neukončené stredoškolské vzdelanie) a len 15,4 % skúmanej rómskej populácie dosiahlo stredné alebo vyššie vzdelanie. Z celkového súboru pripadali necelé 4 % na absolventov špeciálnych škôl.

468. Z hľadiska pohlavia sa v rámci skúmaného súboru prejavili isté odlišnosti. V rámci skupiny žien bolo v porovnaní s mužmi viac zastúpené neukončené základné a základné vzdelanie, menší podiel získali ženy za vyššie stupne vzdelania. Podiel absolvujúcich špeciálne školy bol u mužov i žien približne rovnaký (4 %). Celkovo sa dá vzdelanostná štruktúra skúmaných rómskych žien hodnotiť ako mierne zaostávajúca za vzdelanostnou štruktúrou mužov.

469. Výraznejšie diferencie sa prejavili podľa veku. Podiel neukončeného základného vzdelania bol najvyšší v rámci najstaršej vekovej skupiny nad 50 rokov a s klesajúcim vekom sa postupne znižoval. Aj tak však podiel neukončeného základného vzdelania prekročil u najmladšej skupiny jednu štvrtinu (25,8 %). U najmladšej vekovej skupiny sa v porovnaní s ostatnými vekovými kategóriami prejavil zvýšený podiel základného (takmer 41 %) a neukončeného stredoškolského vzdelania (11,5 %). Je zaujímavé, že ukončené stredoškolské vzdelanie nezískalo najvyššie zastúpenie u najmladšej, ale u strednej vekovej kategórie. Kým u najmladších získali jednotlivci so stredoškolským vzdelaním podiel 13,7 %, v rámci strednej generácie vymedzenej vekom 30-49 rokov to bolo takmer 20 %. Stredoškolské vzdelanie nedosiahlo v najstaršej vekovej kategórii ani 10 %. Najvyšší podiel jednotlivcov, ktorí sa vzdelávali v špeciálnej škole, sa dosiahol u najmladšej vekovej skupiny – 7,5 %. V zostávajúcich dvoch starších vekových skupinách tento podiel neprekročil 2 %.

470. U vzdelania skúmanej rómskej populácie akoby sa prejavovali dve tendencie: smerom k mladšej generácii vzdelanostná úroveň narastá, ale len po stupeň „neukončená stredná škola“. Ukončené stredoškolské vzdelanie je najviac zastúpené v strednej generácii. Na druhej strane – u najmladšej generácie sa zvýšil výskyt absolventov špeciálnej školy.

471. Naznačené tendencie potvrdzujú aj priemerné veky za jednotlivé stupne vzdelania. Za neukončenú základnú školu dosiahol priemerný vek takmer 40 rokov, pri ukončenom základnom to bolo 35 rokov a pri neukončenom strednom vzdelaní klesol priemerný vek na necelých 31 rokov. Za ukončené stredoškolské vzdelanie sa priemerný vek opäť priblížil k 35 rokom.

472. V školskom roku 2006/2007 študovalo na všetkých typoch stredných škôl celkovo 495 žiakov rómskej národnosti. Podľa štatistickej ročenky školstva za rok 2007 (k 15. septembru 2007) bol počet žiakov 292. Celkovo táto ročenka eviduje 3 910 žiakov a študentov rómskej národnosti na základných, stredných a vysokých školách.  

473. Podľa porovnania údajov zo štatistickej ročenky dostupných za roky 2006 a 2007 sa celkový podiel žiakov rómskej národnosti na stredoškolskom stupni vzdelávania znížil. Výrazne sa znížil najmä na nižších typoch stredných škôl ako sú stredné odborné učilištia a združenej strednej školy a naopak stúpol počet týchto žiakov na stredných odborných školách. Počet žiakov na gymnáziách mierne klesol (http://web.uips.sk/statis/rocenka.html)

474. Iba necelá štvrtina skúmaného súboru (24,3 %), ktorý na základe výskumu UNDP pozostával zo 720 rómskych domácností, pokračovala po ukončení základnej školy v ďalšom vzdelávaní. Z toho takmer 9 % neúspešne (prípravu na povolanie na strednej škole prerušili a skončili so statusom neukončené stredoškolské vzdelanie) a len 15,4 % skúmanej rómskej populácie dosiahlo stredné alebo vyššie vzdelanie.

475. Výbor nabáda zmluvnú stranu, aby zabezpečila vzdelávanie v oblasti ľudských práv na školách všetkých stupňov a zvýšila informovanosť o ľudských právach vrátane hospodárskych, sociálnych a kultúrnych práv medzi štátnymi úradníkmi a sudcami.

476. Vzdelávanie k ľudským právam a vzdelávanie zohľadňujúce princípy multikulturality rieši Národný plán výchovy k ľudským právam na roky 2005-2014, ktorý vypracovalo ministerstvo školstva. Na základe usmernenia OSN k verejným osvetovým programom o ľudských právach (dodatok k Dekáde OSN venovanej výchove a vzdelávaniu k ľudským právam (1995-2004) bola pri Slovenskom národnom stredisku pre ľudské práva začiatkom roka 2006 zriadená Národná komisia pre výchovu k ľudským právam. 

477. Nosnou časťou národného plánu výchovy k ľudským právam sú ďalšie vzdelávanie pedagogických zamestnancov, vydávanie metodických materiálov a učebných textov, ako aj monitorovací a hodnotiaci systém rozsahu a kvality výučby k ľudským právam. Ministerstvo školstva každoročne sleduje plnenie úloh prijatých národným plánom a následne zostavuje plán aktivít na ďalší rok s finančným zabezpečením (vo výške asi 3 mil. Sk). Na národný plán nadväzuje aj materiál Rozpracovanie koncepcie migračnej politiky na podmienky rezortu školstva.

478. Cieľom výchovy k ľudským právam v školách je osvojiť si vedomosti, zručnosti a postoje, ktoré sú dôležité pre posilňovanie ľudskej dôstojnosti, informovanej a nezávislej participácie na vývoji demokratickej spoločnosti, v súlade s hodnotami, ako sú ľudské práva, rovnosť, pluralita a spravodlivosť.
     
479. Výbor žiada zmluvnú stranu aby distribuovala záverečné odporúčania do všetkých oblastí spoločnosti a aby boli s nimi oboznámení aj štátni úradníci a sudcovia a aby informovala Výbor v druhej periodickej správe o všetkých krokoch, ktoré sa podnikli na ich implementáciu. Výbor nabáda zmluvnú stranu, aby pri príprave nasledujúcej správy spolupracovala s mimovládnymi organizáciami a s ostatnými členmi občianskej spoločnosti.
 
480. Ministerstvo zahraničných vecí na svojej webstránke, www.mzv.sk zverejnilo Správu o prerokovaní Východiskovej správy Slovenskej republiky k Medzinárodnému paktu k hospodárskym, sociálnym a kultúrnym právam spolu so záverečnými odporúčaniami Výboru pre hospodárske, sociálne a kultúrne práva z novembra 2002.